Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Fan. Det här funkar aldrig.
Jag ser ingen bebis. Jag ser en orange klump.
Jag menar... Ska den...
Penka?
-Silvio! -Jag glömde din mjölk, Penka.
Silvio? Nej. Kom hit.
-Vad är det? -Ja.
-Vad är det? -Jag tror hon...
Va? - Penka?
Penka! Oj.
Visst. Hon har flerinstrumentalistiska vibbar. Därför undrar jag.
Min förlossning tog 54 timmar och 45 minuter.
-Tänk på symmetrin. -Ja.
Efter 12:e timmen, ge mig epidural.
Jag vill bara vara avtrubbad.
Ärligt talat har jag redan börjat med oxikodon.
Det är ländryggen. Den har gjort så ont.
-Lite oxikodon skadar inte bebisen. -Hon skojar.
-Nej.
-Har du hittat en ersättare? -En ersättare?
-För stackars Penka. -Jaha.
Vi pratade precis om att föda på sjukhus.
-Gjorde vi? -Va? Först och främst, lugna ner dig.
Vi har kommit ganska långt som det är.
Penka var den enda jag ville ha.
-Men Penka var speciellt. -Så speciell. Så speciell.
Det betyder inte att det inte finns andra som är speciella.
Jag tror att vi...
-Vi funderar fortfarande på det. -Ja.
Det låter som om ni två fortfarande funderar på det.
-Hej. -Hej.
Vet du vad det är?
Kål.
Och den här?
-Kål igen. -Okej.
-Mycket kål. -Ja.
Killar, kan jag få er uppmärksamhet?
Killar? Hej.
Vet ni varför alla är här i dag?
Min mamma dog.
Minns ni Penka?
Hon var där när ni föddes.
Hennes händer var de första mänskliga händerna som rörde vid er.
Vet ni var ni var innan ni kom till den här världen?
Vet ni vart ni ska när ni lämnar den?
Du går, precis som Penka, tillbaka över Regnbågsbron.
Men alla ni lämnar bakom er blir kvar här och blir väldigt ledsna.
Er mamma, er pappa.
Alla ni nånsin har älskat kommer att vara ledsna över att ni är borta.
Och du, Thor, och du, Erik-
-ni är inte Thor och Erik längre.
-Vilka blir vi? -Ni blir ingenting.
Era kroppar förvandlas till damm-
-och allt ni trodde att ni var, kommer att försvinna.
Vad kallade vi det när vi var barn? Vad kallade de det i serietidningar?
Röntgensyn, eller hur?
Man såg igenom folks byxor och skjortor.
Superkraft.
Det är vad Penka hade.
Ni som kände henne vet vad jag pratar om.
Genom att säga att hon kunde se in i mysteriet-
-menar jag att hon hade alla svar? Nej.
Hade hon förmågan att ändra resultatet? Nej.
Nej.
För i slutändan-
-är vi alla, och kan bara vara, Guds tjänare.
Inte ens Penka visste det.
Är inte det...
Är det inte vackert?
Gränsen mellan... Och hon...
Vi kan använda förnuftet för att gå till botten med saker.
Vi vill ta reda på det. Jag vill ner till botten.
Vart ska den?
Vart tog den vägen?
Den är 16 mil ditåt. Den är borta.
Den är borta.
Man hugger ner ett träd för att se vad som finns inuti. Vad få man då?
Ett dött träd, va?
Så trädet är ett träd.
Penka är Penka.
Låt oss glädjas åt henne nu i Guds namn.
Amen.
Sascha.
Vem är det?
Det är Penkas son.
Hur går det i skolan?
-B-R-A. -Jaså?
Så sa inte din mamma.
Vad hon än säger, så skickades jag inte hem från skolan.
Jo, du skickades hem från skolan.
-Hej, Silvio. -Hej.
Ja, han skickades hem från skolan. Han lämnade klassrummet utan tillåtelse.
Will?
-Vart ska du? -Jag ska köpa glass. Ta det lugnt!
Glass, verkligen? Jag menar...
-Sak samma. -Hur går det där borta?
Will, kan du gå ut på baksidan?
-Varför? -Jag måste snacka med pappa ensam.
Det skulle kännas bättre om du inte gjorde det.
-Vad då? -Säga: "Jag måste snacka med pappa."
"Jag måste prata med din far" eller "Jag måste tala med din pappa".
Annars verkar det som om vi fortfarande är tillsammans.
-Okej. -Bli inte arg.
Ingen fara. Vi är definitivt inte tillsammans.
Så att du slipper göra grejen.
Har du tänkt på det vi pratade om?
-Ja, och... -Vad bestämde du dig för?
Jag har tänkt på det och han behöver verkligen sin pappa nu.
Ja, absolut. Det händer mycket här, Natasha.
Vi måste skaffa ett större hus och bebisen kommer snart.
-Spännande. -Ja.
Det enda är...
Jag ska på yoga-retreat i Tulum på vinterlovet.
Okej, så om tre månader.
Ja, men jag måste boka flygbiljetten och hotellet nu.
Jag förstår.
Kan du ta honom?
Ja. Det jag tänkte säga var att vi pratade om det, och ja-
-vi kan ta honom.
-Det gör jag gärna. -Jaså? Toppen.
-Vad gör du? -Du har nog rätt.
-Han behöver sin pappa. -Jag ska packa hans saker.
-Hej då, Will. -Pappa säger: "Hej då, Will."
Ja, allvarligt. Hej då.
-Hej då. -Hej då.
Herrejävlar!
-Hej. -Förlåt.
-Jag heter Sascha. -Folk brukar inte ta den vägen.
Gå runt på framsidan.
-Okej, Lev. Studspass. Kör. -Okej.
Lay-up.
Han kommer snabbt.
-Ja! -Ja!
Ja! Nej, Lev. Det är bra.
Ta inte tag i brädan om du missar.
Man går tillbaka och försöker igen.
-Okej. -Du är grym.
Madonna, är du redo? Studspass.
Här kommer hon, här kommer hon.
Hon är uppe.
Sjukt!
Det här är så gulligt.
Men jag blir inte borta så länge.
Max sex månader.
Jag förstår inte varför vi har tårta och sån skit.
Men jag uppskattar det verkligen.
Några av er kanske inte är här när jag kommer tillbaka.
Ni ser inte så pigga ut.
Det är på riktigt. Låt det sjunka in.
I så fall vill jag passa på att säga-
-att ni är det bästa jäkla basketlaget av 80-åringar-
-som jag nånsin haft nöjet att coacha.
Fortsätt med era övningar.
Ni börjar bli riktigt bra och jag är jättestolt över er.
Gud, vad äckligt sött. Lev, håll dig borta från det här.
Du hamnar i diabeteskoma.
Jag kan ta lite.
Jag beklagar. Jag...
Jag vet inte vad Deb gjorde med din mammas saker...
-...men kommer tillbaka. -Jag ska ingenstans.
Vill du ha vatten? Jag har vatten, jag har...
Nej, nej. Ingen fara.
Jag dricker mycket soppa.
-Den är inte din mammas. -Är du konstnär?
Det är jag, men den är inte... Den är inte min, det är en Grigor.
Men den...
Ja. Den är min.
Vackert.
Tack.
Din mamma läste inte så mycket, vad jag kan se.
-Böcker är tunga. -Ja, det är nog sant.
Varje gång jag flyttar mig tänker jag: "Böckerna!"
-Flyttar du ofta mycket? -Nej.
-Din son? -Ja, det är Will.
-Gillar han Deb? -Lustigt nog har de inte träffats än.
-Han föddes väl inte hemma? -Nej, på ett sjukhus.
Hur var det?
Jag ville föda hemma, men hans mamma ville inte det.
-Säkerhet, trygghet, sterilitet. -Visst.
Stereotypiskt.
Förlåt.
Den där... Ja, den är din mammas.
Men jag vet inte vad det är.
Oj.
Är den till...
Hon var nästan 50 när hon fick mig. Visste du det?
Hon var hora på den tiden.
Sexarbetare, kan man säga.
Ja. Hon sålde sig tills jag var nio.
Om man inte hade mycket pengar-
-var det så man klarade sig i Rajneeshpuram om man var kvinna.
Sen bytte hon ut sina horstövlar mot de här.
Jag kom dit först.
Jag ledde henne på vägen.
Det fanns en tjej i lägret, Yamuna.
Jag älskade henne.
Hon var gravid med pojkvännen Mark-
-som stod inför flera åtal för kokainsmuggling.
När sommaren blev varmare och magen blev rund och full-
-var jag ofta vid hennes sida.
Jag hjälpte henne med städning och gymnastik, vad som än krävdes.
Vi pratade hela natten om stora ämnen.
Saker och tings ursprung.
När det var dags för henne att föda hjälpte jag henne.
Jag var bara nio år, men det var-
-som om mina händer guidades av en osynlig energi.
Jag minns det tydligt.
Mina händer rör sig mot hennes panna-
-ner till magen och sträcker sig mot livmoderhalsen.
Öppnar.
Öppnas på samma sätt som jorden spricker och gapar stort-
-och avslöjar hennes evighet.
Flera timmar senare, när Penka såg oss under stjärnorna-
-blev hon så rörd när hon såg mig, upp till armbågarna i torkat blod-
-att det förändrade henne.
Vi var kända över hela Rajneeshpuram. Barnmorskan och hennes son.
-Det var berusande tider det. -Vänta.
Är du barnmorska?
Jag är en doula.
Stanna där.
Ja.
Får jag ta en bild?
Ja.
-Så här? -Visst.
Hur gjorde du? Hur visste du vad du skulle göra?
Hur visste bebisen eller Yamuna vad den skulle göra?
Har du nånsin låtit dig vägledas av nåt och bara vetat?
Jag tror det.
Du har ett bra öga.
Tack.
Vi hade gjort plats för henne i huset-
-men hon insisterade alltid på att stanna här.
Hon snodde den från en konvoj utanför Blaj.
Jag tror inte att hon var borta en natt.
Det här var hennes hem.
Jösses. Jag är så ledsen.
Gud, jag skämmer ut mig. Jag visste inte.
Jag visste inte att det var så svårt att vara här.
-Jag borde ha packat ner det. -Snälla, gör det inte.
Bara...
Om vi tar ner det blir det det sista...
Hon var en fantastisk kvinna.
Jag ångrar att jag tog jobbet i Kinshasa.
Du kunde inte ha vetat.
Hon var 90.
Hör på.
Du kan väl stanna här?
Nej, inte utan Debs godkännande.
Vi är i knipa. Vi behöver hjälp.
-Du skulle hjälpa oss. -Hur långt gången är hon?
-Hon är sex veckor från sitt fönster. -Slutsträckan.
Du kan bo här i tältet om det går bra.
Du vet det där du sa om att vägledas av nåt?
Det är så det här känns.
-Nåväl. -Härligt.
Har du en väska?
-Nej. Jag lånar. -Vi har massor av saker.
Vi ser ungefär lika stora ut.
Oj!
-Hur är det med erektionerna? -Mina?
-Får du dem? -Ja. Nej.
Jag var nyfiken, för mina damer säger ofta att de behöver det-
-men deras killar blir lite nervösa.
Särskilt i tredje trimestern.
-Ja. Nej, vi... -Nej, men det är viktigt.
-Genom att stimulera orgasmer. -Det visste jag inte.
Vi har shoppat.
-Hej. -Hej.
-Ja. -Här, låt mig.
Nej. Sätter du honom i arbete?
Va? Han är vad då?
Tältet står kvar, så jag anlitade honom.
-Herregud, är du galen? -Nej, varför säger du så?
-Du frågade mig inte ens. -Men jag tänkte att vi behövde nån.
Vi sa att vi skulle prata om det.
-Deb? -Ja?
Till teet.
-Mjölk, tack. -Klart och klart.
Behöver du hjälp att hitta saker?
Nej, det är väldigt intuitivt. Jag klarar mig.
Du skulle höra honom prata om obstetrik.
-Det är inspirerande. -Jag är säker.
-Han har precis förlorat sin mamma. -Jag vet.
Deb, om det inte funkar, så funkar det inte.
Vi säger: "Det funkar inte."
Ja. Vi känner honom inte ens.
-Det är Penkas son. Kom igen. -Jag vet.
-Deb? -Tedags.
Har du nånsin känt att du vägleds av nåt-
-som om du bara visste att nåt var rätt?
-Va? -Kan du försöka...
...att lita på mig lite grann, snälla?
Penka hade grova händer. Det gillade du inte.
-Du är manipulativ som fan. -Elkokaren kokar vatten fort.
Jag manipulerar inte, jag bara säger...
Där är ditt te.
Tack.
När du är klar ska jag visa dig några yoni-stretchövningar.
Du är väldigt spänd.
Det är så jag skyddar mig när folk tar på mig.
Okej, jag måste sticka.
-Säkert att du inte vill följa med? -Ja. Jag är gravid.
Det enda konstöppningar är bra för är vin och opastöriserade ostar.
Jag säger till Simon att du var trött.
-Simon klarar sig. -Hej då, älskling.
-Hej då. -Hej då, Sascha.
Hej då.
-Nej. Nej. -Vart ska du?
Snack-attack.
-Jag ordnar det åt dig. -Hur vet du vad jag vill?
-Vet du vad doula betyder? -Nej.
-Kvinnors tjänare. -Snuskigt.
Vad du än behöver är det min heliga plikt.
Jag kan köpa mina egna chips, men tack.
-Lev kan inte göra en lay-up. -Lev, skjut!
Du vet den där med pastöriserad ost?
-Ja? -Myt.
-Jaså? -Ja.
-Ceviche, då? -Myt.
-Jaså? -Verkligen.
-Vad är klockan nu? -Det är ceviche-dags.
Ge mamma hennes ceviche
Mamma vill ha, mamma gillar
Mamma vill så gärna ha det
Herregud, lovar du mig att det här är på riktigt?
Hundra. Du var väl med min mor när hon gick bort?
Ja.
Vad gjorde hon?
Hon vägledde mig i en meditationsgrej.
-Fick hon dig att tänka på ditt barn? -Ja, nåt sånt.
Men det funkade inte, för jag är en väldigt dålig patient.
Jag är glad att det var med dig.
-Det är okej. -Förlåt.
Det finns inget att be om ursäkt för.
Vi ska se vad som finns här under.
Killen.
-Tedags! -Nej!
-Förlåt! -Förlåt. Hoppsan. Dörren var öppen.
-Jag vet. Förlåt. -Va?
Sascha såg mig onanera.
-Jag hör dig inte. -Glöm det!
Va?
Älskling.
-Har du sett pumpen? -Va? Nej.
Du var den sista som använde den.
-Va? -Du hörde vad jag sa.
Använde jag den till cykeln? Nej, det gjorde jag inte.
-Jo, det gjorde du. -Förlåt, Deb. Jag jobbar.
Okej, men jag behöver pumpen-
-och du var den sista som använde den.
-Älskling? -Jag vet inte var du har lagt den.
Borde du fortfarande spela basket?
Va? Jag ska sluta spela basket när jag dör, kuk.
Ja. Men den har ingen nål.
-Sluta! Var hittade du den? -Skräplådan.
Så där ja.
Ett ögonblick. Hallå!
-Fick Will bollen jag skickade? -Jag vet inte.
Jag kan kolla.
Det vore trevligt.
Tänk att Silvio gjorde så mot dig.
-Det kan jag. -Blev du inte arg?
-Inte direkt. -Wow, snyggt skott.
Om nån hyrde en doula utan min tillåtelse skulle jag bli förbannad.
Jag var förbannad i början. Men jag vet inte, vi behövde nån.
-Jag vet inte. En manlig doula? -Va? Skärp dig.
Det här är 2000-talet.
-Kan en man inte vara doula? -Bitch.
-Jag vet inte. Det regnar. -Va? Var inte en mes, Peg.
-Hon är rädd. -Språket.
Hon är rädd.
Gå ut på planen. Jag har saknat er.
Jen?
Passa dig, bitch!
-Snyggt. -Fan!
Ja.
Älskling.
-Kör hårt, älskling. -Backa, Katherine.
Här.
Aran, ta upp den.
Kom igen.
Okej, lyssna. Glöm det här. Titta hit.
-Höger! -Inte i mitt hus.
Helvete.
-Ja. -Helvete.
-Jag mår bra. -Ge henne lite utrymme.
Ge henne lite utrymme. - Är du okej?
-Ja, jag mår bra. Jag mår bra. -Var gör det ont?
Jag har ont i ländryggen och höften. Jag slog i marken rätt hårt.
-Har nån is? -Jag mår bra, okej?
Man får räkna med sånt här.
Okej, sitt bara där. Rör dig inte. - Peg, hämta is.
-Får jag foul för det? -Jag har ingen is.
Använd en påse med ett kallt äpple.
-Ja, du får foul, Deb. -Jag mår bra.
Jag är redo om fem minuter. Det är okej.
Nej, jag måste dra. Jag måste tvätta.
Jag måste hämta barnen.
Men bra match. Bra spelat och skjutet.
Ja, du får sitta på bänken. Förlåt.
Jag kan spela.
Men det regnar.
Jag vet inte varför alla stack.
-Peg skulle tvätta. -Jag hörde henne säga det.
Fan!
Gud, förlåt. Förlåt. Förlåt.
Kom igen!
-Det är hormonerna. Förlåt. -Det är okej.
-Ska jag köra? -Nej, jag bara...
Jag kan inte spela.
-Du gillar basket. -Ja, det är mitt liv.
Det är tydligen över nu för jag är en ballong.
Du kan vara ballong i stället för en av spelarna.
Bara sväva över.
-Skulle det få mig att må bättre? -Ja.
Jag gillar hundbebisar, men jag gillade människobebisar mer.
Det var där jag slog mig ner och hamnade här.
Allt annat ser bra ut. Vill du veta könet?
Ja.
Skit i det. Vad har vi? Eldgaffel eller eldstad?
-Va? -Som en eldgaffel.
Konstigt skämt.
Ja, det är lite omvänt här.
Vi ska se om vi kan få lite rörelse.
Hej, bebisen. Kom igen.
Kom igen. Strö lite damm.
Kom igen.
Ser du? Så där ja. Där. Där har vi en distinkt...
En snopp?
Ja. Det blir en pojke.
Grattis.
Så, ja, jag...
Jag vet att det pratas om att föda hemma-
-vilket är okej.
Jag ville bara prata om riskerna.
-Gammal som fan? -Nej. Du är i bra form.
Det är bara det att det finns en risk för komplikationer.
-Okej. -Vi borde prata om det.
Jag minns det från förra gången.
Det är bara det att Silvio inte gör det.
-Nej. -Ja.
Jag behöver mer tid för att fatta ett beslut.
-Är det okej? -Coolt. Allt är coolt.
Du är cool. Alla är coola. Ja, ta god tid på dig.
Vi kan prata om det nästa gång.
-Okej. Tack. -Okej. Ha en bra dag, ni två.
-Tack, dr Zonkowski. -Okej. Vi ses.
Jag går på toa. Vi ses utanför.
Okej.
Hej, dr Gregory Zonkowski.
Ja, sir.
Ja, förlåt att jag stör. Jag har en snabb fråga.
-Okej, inga problem. Vad händer? -Hur många kejsarsnitt har du utfört?
Du ser bekant ut. Var du i rummet med Debbie?
-Deb? -Deb, ja.
Och du är? Vem är du nu igen?
-Är du pappa? -Jag är doulan.
Doulan.
Ja, okej.
Missförstå mig inte. Du säger att du är doula.
Det respekterar jag. Ja.
-Men vi... -Vad är ditt pris?
Det finns inga siffror på det, och vi ser det mer och mer nu.
Om du verkligen vill föra hennes talan-
-borde du säga åt henne att föda här.
Skär du?
-Jag vet inte vem du är. -Hur lång tid tar det?
-Hur lång tid? -Åtta timmar?
Sju?
-Hej. -Hej.
-Vad händer? Redo. -Jag med.
Hej.
-Var är Silvio idag? -Han hade ett möte.
-Var han glad över barnet? -Ja.
-Och du? -Ja.
Det är mycket. Vi var inte ihop så länge innan...
-Innan jag... -Hur länge?
Tre veckor.
-Jag vet. Det är galet, va? -Inte helt galet.
Men med tanke på hur du spelar basket-
-har du nog borderline personlighetsstörning.
Ursäkta? Hej.
Silvio frågade inte mig innan han anställde dig.
-Visste du det? -Det gjorde jag inte.
Jag vet inte vad du pratade om med läkaren därinne.
-Men om du kan låta bli... -Låta bli vad då?
Att prata om min graviditet...
-...utan mig i rummet. -Självklart.
-Det är inte okej. -Nej, jag fattar.
Bara så du vet, så gjorde jag inte det.
Jaså? Vad pratade du med honom om, då?
Jag trodde att han kanske var bror till nån-
-som jag gick i barnmorskeskola med.
Vet du vad ordet doula betyder?
Har vi inte pratat om det?
Den som talar för kvinnan när hon har svår smärta.
Jag tyckte du sa att det var som en hjälpslav.
Deb, så fort du inte behöver mig längre försvinner jag.
Jag gör inga planer utan dig.
Om jag säger att jag vill föda på sjukhus med epiduralbedövning, då?
-Toppen. Hit med drogerna. -Allvarligt?
Deb, vem ska föda barnet? Ska Silvio föda barnet?
Ska läkaren med håriga armar föda barnet?
-Märkte du det också? -Ja.
Och nu.
Föreställ er nu en stor spricka på havsbotten här-
-som leder längre ner till ett ännu mer ofattbart djup.
Placera dig i sprickan.
Föreställ dig att din mänskliga kropp har lösts upp i sprickan-
-att du är ett med tomrummet.
-Det ska du veta... -Hej.
-...att det är platsen där allt ska bli. -Hej.
-Dit Gaia först förde oss. -Hej.
Hej. Hej, sötnos.
Vad har ni? Lite kallskuret?
-Vi jobbar på födelseplanen. -Toppen. De ser bra ut.
-Ta lite. -Tack.
Inte mig emot.
Är det pastöriserade ostar?
Nej.
-Inte? -Hela pastöriserade ostgrejen...
-...är en myt. -Jaså?
-Är det? -Ja.
Jag måste kissa.
-Lustigt, det visste jag inte. -Ja.
-Hur var läkaren? -Bra.
-Jaså? -Ja.
-Vad då? -Inget.
-Va? -Det är bara...
Den läkaren.
Deb gillar honom, eller hur?
Ja, och det är okej. Det är ju hennes förlossning.
Vad är ditt intryck av honom? Är han dålig?
-Det skulle jag inte säga. -Vad skulle du säga?
Jag är bara rädd att han är lite skalpellglad, om du fattar.
Herregud. Hur ofta gör han kejsarsnitt?
Jag fick honom inte att berätta, men vi ska hålla ett öga på det.
-Herregud! -Och säg inget till Deb.
Nej, det gör jag inte. Jag vill bara att hon gör det rätta.
Oroa dig inte. Jag tar hand om henne.
Jag kissade precis som en av tjejerna i squirt-filmen.
-Det är inte kiss. -Det är inte kiss.
Jag vill inte göra er besvikna, men det är kiss.
Inte en chans. Inte med mig.
Jaså? Okej.
Fräckt.
Hej, det är Silvios Skype.
-Pappa? -Nej, jag är Sascha.
Din pappa gör ett ärende.
-Vem? -Jag är doulan.
Vad är en doula?
En doula, den bokstavliga översättningen....
-Vem pratar du med? -Deb. Kom hit, det är Will.
Hej, Will. Det är Deb.
-Hej. -Hej.
-Trevligt att träffas. -Trevligt att träffas, Will.
Ska jag få en lillasyster eller en lillebror?
De vet inte. Det blir en överraskning.
Coolt.
Will, fick du basketbollen jag skickade?
-Ja. -Toppen.
Jaså? Provade du den?
-Ja, den är stor. -Ja, den är full storlek.
Det är min tanke. Om du lär dig spela med den-
-kommer du att spela som James Harden när dina händer är fullvuxna.
Det handlar om bollkontroll.
Min farbror säger att James Harden är nihilist.
Din farbror är en vis man.
Vi borde spela ihop.
-När jag inte är höggravid. -Ska det nya huset ha en korg?
Det nya huset?
Jag fattar inte att du försöker rättfärdiga det här.
Du har ingen koll.
Gud, först doula. Och nu det här?
Jag försöker bara göra det rätta för mitt barn, Deb.
-Hans mamma är en mardröm. -Hans mor sa åt dig att ta honom.
Hon sa: "hoppa", och du sa: "hur högt?"
Det var inte det som hände. Jag lovar att gottgöra dig.
-Hur? -Jag gör bara den där grejen...
...där jag vill ta hand om alla.
Jag bara...
Får jag försöka?
Låt mig försöka. Jag lovar att inte svika dig.
Killen...
Snurrande, inte längre jungfru.
Känn hur det svajar.
Ett, två, tre, tryck upp.
Sparka bort ditt gamla jag. Det handlar inte om dig längre.
Det är ditt gamla liv. Det är ditt jungfrujag.
Du stöter bort henne för att välkomna mamman.
Andas in. Andas in, andas ut.
Andas in. Andas ut.
I dag handlade det om jobbet.
Det är jobbigt att föda ett barn in i denna värld.
Eller flera barn.
Ibland dubbelt så mycket jobb. Jag har tvillingar.
Andas in. Andas ut.
Men mammor är starka och kapabla till det.
Det är därför jag avslutar så här i dag.
Jag vill fråga alla vad ni tycker om-
-att det krävs lite jobb-
-att föda dessa barn till världen?
Chelsea?
Jag är bara lite orolig för bajset.
Min kusin Claire, överallt.
Jag är rädd för hur livet blir när barnet är fött.
Spricka i mellangården.
Jag är jätterädd-
-och jag vill föda barnet naturligt.
Så jag tänker bara...
...bli riktigt stark där nere.
-Och väldigt flexibel. -Ja!
Så modig.
-Deb? -Jag?
Hur mår du, kära Deb?
Jag mår bra, kära Gracie.
Så vad kräver lite hårt arbete från din sida?
Helvete. Jösses, jag...
Jag hatar verkligen det här. Får jag hoppa över det?
Du kan inte hoppa över.
-Va? Jo, det kan jag. -Nej, det kan du inte.
-Var står det skrivet? -Det står ingenstans.
Vi är en cirkel av mammor-
-så vi skaffade inga pennor och skrev ner dem.
Vi har inga regler som vi skrev.
-Jag hoppar över det. -Du kan inte hoppa över saker!
Det går inte att hoppa över.
Du kan inte hoppa över det.
Jösses.
Min pojkväns barn ska flytta in hos oss, och det är inte dåligt.
Han verkar vara en rar kille-
-men jag är lite orolig-
-att barnet kommer att förlora sig i allt det här.
Det är inte sant.
Jag är inte rädd att barnet glöms bort.
Jag är bara rädd att bli bortglömd.
Silvio gjorde mig på smällen, och vad är jag nu?
Jag är gisslan i min egen kropp.
Jag är en leveransbehållare.
Men jag har Sasch, min doula.
Det är lugnt.
Det luktar lite unket.
Men strunt samma. Jag delade med mig.
Det vill jag göra. Kalla det vad det är, okej? En fitta.
Läkarna kommer att älska det.
Oroa dig inte för dr Zonkowski.
Jag tar hand om honom.
Jag vill använda dem. De är robotar.
Jag vill inte ha en robot.
-Okej, jag lägger ner dem. -Är det jag?
Kvarnen. Nu kan jag få armar som tyska fältarbetare.
"Så här maler vi mat till bebisen."
"Så här maler man bebisen till mat."
-Ja. -Maler barnet och äter det.
-Toppen. -Nej, det är mat till barnet.
Det är för att göra barnmat.
Absolut. Tack, Naureen. Tack. Vad gulligt.
-Vi tar den här. -Tack.
Oj. Spara det bästa till sist.
-Den är från.... -Ja.
"Till bebisen från pappa Silvio."
-Pappa Silvio, det är jag. -Från Daddio Silvio.
-Ja. -Ja, pappa.
Okej, redo?
BABY DEM
-Vi vänder på den. -Åh.
-Så att folk kan se det. -Wow.
-Ta-da! -Oj.
Vänta. Jag fattar inte.
Det är könsneutralt, dummer.
-Ja, för vi vet inte könet. -Ja.
-Vi kan ha den i barnkammaren. -Det är vackert.
Det är jättefint.
Nu kommer den sista presenten ut.
-Anländer. -Mer!
-Nästan. -Det finns mer.
Den kommer faktiskt ut nu.
Jag måste bara...
Jag backar in den.
Okej.
Ja. Det går bra. Det går bra. Det går bra.
Nej, det är lugnt. Det är lugnt.
Hurra och trumvirvel.
Herregud!
Oj.
Hemmaförlossningsbadkar.
-Oj. Jösses. -Allt för dig, älskling.
-Var ska vi ställa den här? -Här.
Okej, men jag har inte bestämt om jag vill göra det.
Det här är om du bestämmer dig för att föda hemma.
Men om du inte gör det kan vi lämna tillbaka den.
Här uppe står det att den inte kan lämnas tillbaka.
-Gör det? -Ja.
-Det står stort. -Jag tar en titt på det.
Men ja, det är bara...
Du behöver inte använda den om du inte vill.
-Jag tar den. -Tack.
-Ja, vi tar den. -Jag tar den.
-Katherine! Herregud. -Va? Jag är inte i tjänst.
Jag har aldrig sett dig röka gräs förut.
-Bra skit. -Det där saknar jag verkligen.
Jag saknar att du röker gräs, bitch.
Håll tyst. Oförskämt.
Du kan röka om du vill.
-Säg inte det till henne. -Va?
Va? Allvarligt. Man delar inte lungor med sitt barn.
Ja, men berusningen...
Det är som ett par glas vin.
-Jaså? -Verkligen.
Får jag den.
-Hej, älskling. -Hej.
-Vad händer? -Inget.
Vi har fyllt badkaret. Vill du komma och titta?
-Visst. -Coolt.
Kom. - Sascha, vill du följa med?
Nej, det är bra. Du kan skicka en video till mig.
Kör hårt.
-Jag kommer tillbaka. -Vi ses.
Varför har du så gröna kläder?
Intressant. Jag har aldrig träffat nån av er.
-Vänta, dokusåpavinnaren? -Ja.
-Skönt att bli av med honom. -Håll tyst.
Hon älskade henne.
-Hon vet inte vad kärlek är. -Vet nån av oss verkligen?
Kärlek är inte åtta parkeringsböter.
-Hur länge hade hon din bil? -Fyra dagar.
-Fyra dagar! Åtta böter på fyra dagar! -Håll käften!
Vänta. Hur fick du reda på det? Hur fick du reda på det?
Jag blev utsparkad.
Ni slynor skrattar.
Det är hemskt. Det är sorgligt. - Jag ska aldrig berätta nåt för dig igen.
Ni tar kål på mig. Som parkeringen.
Alla dessa parkeringsböter. De ska betala för saker.
Vad händer om vi inte betalar dem?
Det blir inga nya asfalterade vägar och råttorna kommer på natten.
De är överallt på natten.
Och sen kommer de under dagen-
-och sen är det råttor hela tiden.
Vi tas över av råttorna.
-Deb? -Ja.
Vill du vara surr nästa gång?
-Surr? -Vad var det?
-En surrogatmamma. Säg hela ordet. -Va? Jag gillar förkortningen.
Vänta, ska ni ha en?
Ja. Om det här funkar kan du bara ploppa ut en till.
Du vet, ploppa ut en till.
Nej, det är precis därför jag inte ska göra det.
Den här fittan ska ploppa ut något en gång.
Fittor ploppar faktiskt inte.
Nej.
Det kan uppstå skador.
Det är det jag är mest rädd för.
Ja. Natasha har rivit upp mellangården.
En massa blod.
-Förlåt. -Vad fan?
-Herregud! -Det är nog ingen bra idé...
-för att prata om din exfrus förlossning-
-inför din nuvarande flickvän som är gravid med ditt barn.
-Ja. Absolut. Förlåt. -Jag säger bara det.
Alla födslar är olika, och det är vårt jobb som vårdgivare-
-att ta reda på vad den upplevelsen vill vara-
-och skydda den så gott vi kan.
Absolut.
Men för att besvara din fråga.
Jag har bara haft slidframfall-
-tre gånger på 20 år.
-Ursäkta, vad sa du? -Framfall?
Det är när vaginan vänds ut och in.
-Usch. -Va?
Varför "usch"? Det här är mänsklighetens vagga, bitchar.
Jag är för mänsklighetens vagga-
-men inte ut och in.
Vare sig du vill tänka på den eller inte, så behövs den.
Jag ställer upp. Inget håller mig tillbaka längre.
Ja.
Helvete. Helvete.
Din lilla skit.
Där är du ju. Du behöver inte göra allt det här.
Det behövs inte. Jag väljer det. Det är den största friheten.
Okej. Lugn.
Men allvarligt, gå och lägg dig.
Varför slappnar du inte av?
För att jag inte vill.
Det är det sista. Alla är borta.
-Naureen är speciell. -Ja. Herregud, heltokig.
Vad gör du?
Slappnar av.
-Oj. -Jag delar inte lungor med bebisen.
Men Deb, berusningen...
Och den där tunnan ska tillbaka till det jävla varuhuset.
Lyssna på mig.
Jag ska föda barnet på sjukhuset.
Älskling.
Allvarligt, älskling.
Sascha!
Vet du vad doula betyder?
Fråga henne.
-Jag smörjer in dig lite. -Jag känner mig som en strandad val.
Ja, men. Det handlar om barnet nu.
-Jag vet. Jag vet. -Okej?
Det är diskmedel och vatten.
Det har exakt samma konsistens som vätskan från födseln eller fittan.
Tack för att du använder mina ord.
Varsågod. Nu blundar vi och andas.
Kom ut, älskling.
Jösses.
Livets navelsträng.
Du är fri från den.
Jag är född.
Din bebis är här. Silvio, det var fint.
-Det var en fantastisk förlossning. -Bra jobbat.
-Vill du prova? Kom hit. -Kom igen. Kom hit.
-Vad är det här? -Det här är diskmedel och vatten.
-Exakt samma konsistens. -Nej, jag hörde det.
-Men vad är det med dig? -Vad är det med mig?
Jag är här för att hjälpa Deb och dig-
-att sätta det här barnet till världen.
-Korsa Regnbågsbron. -Jag menar inte det.
Du sa att du skulle hjälpa till.
-Vad pratar du om? -Förespråka hemförlossning.
-Det sa jag aldrig. -Ja, det gjorde du. Du sa det.
Jag skyddar henne, sa jag. Det var det jag sa.
Men du kanske pratar med henne, berättar historien.
Bebisar pratar inte.
Du är en tung. Deb, jag behöver hjälp med att dra ut den här feta bebisen.
-Kom igen. -Okej.
-Jag har dig, älskling. -Det behövs inte.
Redo?
Herregud.
Silvio!
Älskling? Hej, älskling.
Är du okej?
Du är i säkerhet nu. Inget kan skada dig.
-Deb? -Ja?
Deb, jag vill inte att barnet föds på sjukhuset.
Will föddes på sjukhuset och vi förlorade honom nästan.
Det visste jag inte.
Ja, den läkaren. Den där läkaren, jag tror han är en skärare.
Dr Zonkowski?
-Ja. -Vem har sagt det?
-Ingen. Jag har en känsla. -Okej.
Jag förstår, men det är mitt beslut.
Det är så här det kommer att vara.
Okej?
-Okej. -Okej.
Okej.
Vill du ha?
Det var inte jag. Du gjorde det.
-Ta god tid på dig. -Allt handlar om att växa.
Hallå. Var är Hatcher?
Han kommer nog inte. Han var med i gruppchatten.
-Fick du den inte? -Fan, menar du allvar?
Nej, jag var inte med.
Om jag visste att han skulle komma med ursäkter-
-skulle jag åka hem till honom, drog upp honom ur sängen med blöjan.
Vi är sju stycken. Vi kan...
Sju räcker inte. Nej, vi måste ha fyra. Kom igen.
Hallå! Kom hit.
Ja, du.
Du. Kom igen. Spela med oss. Vi behöver en till.
Ha så kul med fyra mot fyra.
-Okej. -Vi singlar slant om det.
Okej, han är i ditt lag.
-Okej. Tony! -Sascha!
-Nu kör vi, Sascha. -Okej. Du har vackra ögon.
Den här vägen. Tack.
Jag uppskattar det.
Stall 2. Stall 3.
Backa.
Ja!
På väg mot dig!
Tappade du den?
Silvio, kanske snabbare. Små steg.
-Ja! -Nej. Han är inte där.
Nej. Det är precis här. Man fångar den här.
-Där är linjen. -Linjen är precis där.
-Du fångade den här. -Han fångade den här.
-Det duger inte. -Ta tillbaka det.
-Är ditt ben okej? -Nej.
Stall 2!
-Stall 1. -Akta snittet.
-Nej. Jag fick en foul. -Va? Nej.
-Hur? -Bortknuffad.
-Nej. Det var snyggt. -Okej, Sascha. Vad säger du?
Vi går tillbaka till kastet.
-Mannen. -Spelets anda.
-Bra inställning, Sascha. -Så där.
-Härlig inställning. -Respekt.
Jag skyddar dig.
Från killen som aldrig har spelat förut, men som vet vad spelet innebär.
-Spela in. -Kom igen.
-Stall 1. -Se upp.
Stall 2. Stall 3. Stall 4.
-Där är den! -Inte en chans. Inte en chans!
Ska du sticka igen? Spelets anda? Så fan heller, broder.
-Silvio, ta det lugnt. -Du får en chans till.
Knuffade du till mig eller inte?
Nej.
Ta dina grejer och stick, för du får sparken.
Kom igen. Kom igen.
Silvio, vi fortsätter spela.
-Jobbar du för honom? -Jag kommer strax. Hej, Silvio.
-Fan. -Ser du det här?
-Silvio! -Ser du det här?
Jag tror att vi kan lösa det här.
Inget att reda ut. Han är borta.
Men det är inte ditt beslut.
Inte? Vem tror du betalar dina fakturor?
-Vad är det med dig? -Jag anställer, jag sparkar.
Det är så det funkar i en kapitalistisk miljö, Deb.
Så jag har inget att säga till om?
Personen som ska föda barnet?
Du ville ändå inte ha honom.
-Men nu gör jag det. -Betala honom om du vill ha honom.
Toppen. Det är jävligt moget.
Okej, vill ni dricka vin-
-röka gräs och gud vet vad mer?
Gör det då. Sak samma. Det är ingen stor grej.
-Det är bara mitt jävla barn, Deb. -Gud vet vad mer?
Vad pratar du om? Det var du som tvingade mig.
Jag trodde att det var alternativ prenatalvård.
-Det är det! -Inte den här radikala hippieskiten.
-Jag går, Deb. -Vilket är helt galet.
-Ingen stor grej. -Du ska ingenstans.
Han blev avsugen av Katherine på babyshowern.
-Är det sant? -Och mer därtill.
Okej. Wow, okej.
Ja, förlåt. Är det problemet?
-Än sen? -Än sen?
-Så det är okej för dig? -Med avsugningar?
Så länge han inte suger av mitt barn-
-är jag rätt säker på att det är lugnt.
-Oj! -Han är doula.
-Oj. -Inte påven.
Jag vet att han inte är påven. Jag kommer alltid att minnas det.
Har jag inte rätt att känna njutning, Silvio?
Har jag inte rätt att läka?
Om du inte var så inställd på att förneka njutning för dig själv-
-skulle du inte döma de av oss som tillåter oss att känna det.
Ja. Bla, bla. Psykologi, psykologi.
Ja, gå härifrån.
Du är en sån jävla barnrumpa just nu.
Det må så vara, men det är han eller jag.
Ursäkta?
-Det är orättvist. -Jag bryr mig inte.
Jag har...
Jag ville inte ens ha det här barnet.
-Deb? -Jag lät mig övertalas...
...med all din skit om geriatriska graviditeter-
-och det ena och det andra.
Det var du som sa att mina bästa år var förbi-
-att jag började bli lite gammal.
Kom igen nu. Jag skämtade.
Det gjorde ont! Okej?
Jag har ett liv jag vill leva.
Det finns fortfarande saker jag vill göra!
Jag hade en basketkarriär!
Du skämtar om det, men det betyder nåt för mig.
Vill du göra om det här och skaffa ett till barn-
-men på dina villkor den här gången?
Men på vems bekostnad? På min bekostnad. Allt är på min bekostnad!
Så nu får jag inte ens behålla min doula som du anlitade.
Som jag älskar ändå, trots hans kroppsodör-
-och hans på gränsen till olämpliga sexuella relationer-
-med min bästa vän.
Det här är inte okej. Du kan inte tvinga mig att välja.
Deb? Deb?
-Du har rätt. Förlåt. -Tack.
-Jag vet att du gillar grönt. -Tack.
Röd eller blå?
Jag vill be er båda om ursäkt.
Jag är nog bara lite stressad.
Jag måste upp tidigt i morgon.
-För vad? -Hämta Will.
-På flygplatsen? -Nej, i Taos.
I Taos?
Ska du köra? Det är 160 mil bort.
-När kommer du tillbaka? -Du visste om det.
I morgon är första dagen på mitt fönster. Jag visste inte om det här.
Jo. Vi pratade om det.
Du pratade. Du sa: "Det är bara min första dag."
-Jag trodde vi hade pratat om det. -Herregud, nu gör du det igen.
-Vad då? -Nu gör du det igen.
Allt är lugnt. Det finns glasstrutar-
-och du utnyttjar dina känslor för att lura mig?
Nej, det gör jag inte alls.
Ljug inte. Ha lite självrespekt.
Deb, vi pratar om min son.
-Han är min son. -Det här är din son.
Fick du reda på könet bakom min rygg?
-Herregud, än sen? -Visste du det på babyshowern?
Tavlan jag gav dig? Det är så pinsamt.
Du suger verkligen.
Du kan aldrig prioritera mig, eller hur?
Jag står inte ut med dig längre!
Vi borde bränna hår eller nåt. Tånaglar. Kanske en wiccansk ritual.
Om jag hade mina fienders tånaglar skulle jag bränna dem för att plåga dem.
Silvio lämnade nog några framme. Jag vet att han gjorde det.
-Hur smakar vinet? -Smakar som vin.
Smakar det som att bli våldtagen av en ekgren?
Baserat på den enda gången det hände mig, ja, väldigt likt.
Ge mig den.
Tack.
Nej, jag vill inte att du dömer mig.
-Jag sa inget. -Jag vet.
Men jag vet att du tänker det och att du ska säga det senare.
All ny forskning tyder på-
-att lite alkohol här och där-
-inte skadar barnet, okej?
Och för Guds skull-
-min mamma rökte och drack sig igenom hela graviditeten-
-och se på mig. Jag mår bra, va?
Om du säger det, så.
-Får jag tillbaka den? -Nej, den är min nu.
Vem där?
-Vart ska du? -Stanna där.
Va? Sluta. Kom tillbaka. Du.
-Stå still, din jävel! -Stå still!
-Vad fan? Gracie? -Deb.
-Deb, är det du? -Ja.
Bor du här i området?
-Ja, det är mitt hus. -Lägg av! Det är så...
Det är gudomligt slumpmässigt. - Hej, Sasch.
-Hej. -Det här är fantastiskt.
-Är du okej? -Ja. Ja. Jag mår bra.
Jag letar mat här hela tiden.
Jag visste inte att det var ditt hus.
Titta på alla citroner.
-Hon har blivit galen. -Tror du att hon är okej? Borde vi?
-Ska hon komma in? -Ja.
-Vill du komma in? -Jag älskar insidan och utsidan.
Ja. Bekräftat.
Var är din man?
Vi var aldrig gifta.
Men om du menar Silvio.
Då vet jag inte.
Han var på nån konstutställning, antar jag.
Vi bråkade och han stack.
Skit i det.
Du vet Shipibo-folket som kramas från hjärta till hjärta?
-Ship... Nej. -Behöver du en kram?
Ja.
-Ja? -Visst.
-Ja. -Toppen.
Du är tidig.
Just det.
Bartendern.
Hej. Sil, hur är läget?
-Du ser fantastisk ut. -Tack.
Du ser fantastisk ut.
-Jag älskar det. -Ja. Jag bara...
Du är lite tidig.
Nej. Ja, alla säger det.
Kan jag få en sprutande konkubin?
En vad då?
Det är bara ett skämt baserat på temat.
Boken?
Nej. En lättöl eller vad du vill.
-Okej. -Ja.
Amy.
-Arbel, har du... -Kokain?
-Nej. Svamp? -Jag trodde inte det var din grej.
-Nej, i kväll är det det. -Är det i kväll det gäller?
-Nu kör vi. -Jag har väntat i ett år.
Ja. Nej, det här är... Jag känner det.
Efter den dagen jag hade.
-Det här är bra grejer. -Vad händer?
Organiskt. Min vän Elma odlar det. Ta en.
-Ta två. -Jösses.
Start.
-Herregud. -Det är fint.
Samuel har suttit i buren sen frukost.
Nåd står inte på menyn.
Släpper vi in folk? Varför släpper vi in folk?
Han är med mig. Han är en vän.
Välkommen.
Tack.
-Det här är galet. -Ja, det blir det.
-Det blir bra. -Okej.
-Stanna här, okej? Jag kommer tillbaka. -Okej.
-Bara häng här. -Okej.
Deb, sluta. Släpp mig.
-Allvarligt, sluta. Det är irriterande. -Herregud.
Du skämmer ut mig inför min nya vän Gracie.
Nej, du skämmer ut dig.
Vad är det för fel på att tafsa på nån?
Sluta! För att det är mitt. Och du är uppenbarligen full.
Herregud.
-Men jag gillar rumpor. -Hon är på golvet nu.
Jag gillar rumpor. Vad ska jag göra åt det?
Jag vet att du har det jobbigt just nu, men...
Det stämmer. Jag har det jobbigt just nu. Har du överseende med det här?
Hon tycker inte synd om dig. Hon bryr sig om dig.
-Okej. -Det är tveksamt.
Jag vet hur ni tog hand om varandra.
-Allvarligt? -Titta inte på mig. Jag avslöjar inget.
Vet du vad?
Jag ska säga det rent ut, för jag är en sån bitch.
Hindra mig inte från att tafsa på folk.
-Okej. -Det är det sista du gör.
-Oj! -Jag och mina arslen.
-Ja. -Katherine, var inte arg.
Om du vill bli gravid-
-kan Sascha träffa rätt på första försöket.
-Det kan jag. -Okej, det räcker.
Förlåt, jag är klar med det här.
Kolla in rumpan.
Lägg märke till ögonen.
Stirrar tomrummet tillbaka på dig?
Masken är inte traditionell.
Det är allt som är kvar av honom.
Du är död av allt det där.
Utrymmet mellan allt.
Alltihop är standard.
Så försiktigt som...
Vad var ditt trauma?
Vad var traumat?
Den lämpligaste fysiska formen för Pluto.
-Ta mig härifrån. -Är liket.
Okej, det här är konstigt. Helvete. Jag gillar det inte.
-Jag gillar det inte alls. -Lägg märke till ögonen.
Stirrar tomrummet tillbaka på dig?
Du kan inte förstå.
Det är okej.
Det har varit över ett tag.
Jag är här.
Vi borde köpa ostburgare.
Säg det inte högt.
Där är den. Okej.
Ja.
Varför lät du mig dricka så mycket?
-Kan du gå? -Nej.
Deb, kom igen. Nu lägger vi dig.
Jag ställer en papperskorg vid sängen om du vill spy.
Snälla, stanna. Stanna och säg saker till mig.
Okej.
-Som vad? -En historia.
Okej.
Vill du ha en glad eller en sorglig historia?
-Både och. -Okej.
En gång i tiden, i världens mörkaste hörn-
-i ett ihåligt gammalt dött träd bodde en magisk kvinna.
Den här kvinnan var magisk, för hon hade tre stenar.
-En röd sten, en blå sten. -Och en svart sten.
Ja, en svart sten. Hur visste du det?
-Allitterationsprocessen. -Nej.
Oj, du har druckit mycket.
För att använda stenarnas magi måste alla tre stenar vara tillsammans.
Bara då kunde magin användas.
Men när de var tillsammans-
-kan den röda stenen styra folks handlingar.
Den blå stenen kan styra folks känslor.
-Och den svarta stenen... -...var Guds vilja.
Penka har redan sagt det.
Ja, självklart.
Jag fattade det inte då. Jag fattar det inte nu.
Det är komplicerat.
Saknar du henne?
Ja.
Jag med.
Hon var det enda rena i mitt liv.
Jag tror inte att mamma ville ha mig.
-Inte? -Nej.
Hon fick mig när hon var 21, så det är ganska ungt.
Det var som att uppfostras av sin storasyster.
Jag ville leka "shoots and ladders"-
-och hon ville gå ut och dansa, så vi gick ut och dansade.
Jag låg på en filt under bordet-
-på ett sånt där ställe där de bara kastar jordnötsskal på golvet.
Det var så vi fick reda på att jag är allergisk mot jordnötter.
Jag var två år gammal och mitt ansikte svällde upp som en ballong.
Det visste jag inte. Tur att jag inte har gett dig jordnötter.
Hallå, hallå. Deb?
Vad är du rädd för?
Att jag inte ska älska honom.
Barnet.
Det här barnet kommer att bli en lyckans ost att ha dig som mamma.
Hur fan ska jag göra det här?
Jag ska hjälpa dig.
Men du behöver ingen hjälp.
Jag tror att han föll.
Ja, det verkar så.
Vad är det här?
-Vet du inte? -Nej.
-Berätta. -Det är feromoner.
-Va? -Ja.
Det är från jägar- och samlartiden.
Om man jagade i skogen-
-och man var satt ur stridbart skick-
-skulle barnet känna feromonerna-
-och följa dem...
...hela vägen upp...
...till bröstet.
Oj.
Du är bara en liten fegis, eller hur?
-Jag är bara en liten mes. -Ja.
Du är bara en liten tuttsugande mes.
Det är vad du är.
-Du är galen. -Är det här vad du vill?
Herregud, jag insåg precis en sak. Jag var bara i London en gång.
Vi fick Will för tidigt.
Vi fick honom för tidigt. Jag fick aldrig chansen att resa.
De här är inte till dig.
Jag igen.
Oj.
-Ja? -Ja?
Ja. Vad händer nu?
Helvete.
Jag sa upp mig från jobbet för att de sa:
"Du kan inte åka till New Orleans på turné med ditt band i sex veckor."
Jag spelar i ett band.
Så jag sa: "Jag gör det bara."
Jag gör det. Jag är bara chaufför.
-Är du okej? -Ja. Jag ska föda.
-Inte en chans. -Jo då.
Är det därför vi ska till sjukhuset? Oj!
-Ja. -Coolt.
Ja, du är öppen tre centimeter.
Va? Förbannat. Det kändes som mycket mer än så.
Nej, värkarna är fortfarande sporadiska.
Okej. Helvete. Kom vi för tidigt?
Nej, inte alls.
Du ska få lite värktabletter, så att vi kommer i gång.
Vänta.
Du ska ju åka hem. Hemma med bebisen, va?
Ja.
Får jag?
Kan jag få lite tid att tänka på saken?
Självklart. Jag är tillbaka om några timmar och tittar till dig.
-Håll ut. -Tack.
Hur som helst, när jag betalade borgen för mamma den gången-
-svor jag att aldrig göra om det.
Jag hörde att hon är i Yuma och jobbar på en salladsodling.
Min poäng är att mamma skötte sig okej.
Det är inte bra för mig att vara med henne just nu-
-men hon gjorde det själv. Jag kan göra det själv.
-Jag hade tre på egen hand. -Jaså?
Deras pappor var inte bra. Inte en enda.
Men jag fortsatte försöka. Jag fick bara blindgångare.
Ja, sånt är livet ibland.
Vi behöver inte män, eller hur, Tammi?
I helvete heller.
Vad är du här för?
Jag var tvungen att ta bort 50 cm tarmar.
Doktorn säger att jag inte kommer att sakna dem.
Alla var inte dåliga. Tom var faktiskt okej.
Jag kunde ha gjort ett försök med Tom, men det gjorde jag inte.
Mitt val. Jag var fräck.
Nu har jag tjocktarmscancer. Skit i det.
-Var är dina barn? -Alla har flyttat.
Barn stannar inte kvar. De flyttar.
De försvinner plötsligt. Och sen ringer de inte ens.
Spelar du basket?
Vet du vad? Det spelar ingen roll.
När du får din tjocktarm lagad-
-vill jag att du kommer till Silver Lake Rec Center.
Då ska vi spela.
-Okej, raring. -Okej.
Men jag måste härifrån. Lycka till, Tammi.
Tack, kompis.
Tack.
Lägg av, kompis. Jag ska föda hemma.
-Min kropp har talat. -Debbie, det här är...
Deb? Jag heter Deb. Det är inte Debbie. Debbie är för kakor.
Och dina håriga underarmar skrämmer mig.
Det är inget personligt.
Det är bara det att du kanske kan försöka raka håret lite-
-eller sola armarna lite-
-så att kontrasten inte blir så stor. Det handlar nog mest om kontraster.
Dig, doula. Du borde inte uppmuntra...
-Jag heter Sascha. -Du borde inte uppmuntra det här.
-Vet du vad doula betyder? -Nej.
Slå upp det.
Nu kör vi.
Vi ses.
Gracie.
Bebisen kommer och vi behöver en barnmorska.
Han är bara en doula.
-Gracie! -Va?
Ja. Ja.
-Barnet är på väg. -Var är barnet?
Hon klarar sig väl?
Jag tror inte det, men hon är allt vi har.
Helvete.
Du klarar det, mamma.
Dra åt helvete.
-Okej. -Bättre?
Ja.
-Hur vill du göra? -Jag...
Okej, andas. Andas med mig, Deb. Ja.
Okej, bitch.
Herregud. Åh.
-Det är mycket bättre utan byxor. -Bra.
-Deb. -Ja?
-Vi kommer att ta dig. -Deb?
-Deb. Deb. -Jösses, här inne.
Jag var på en shibarifest och tog lite svamp.
-Var har du varit? -Och jag hade den här.
Det spelar ingen roll, jag förklarar. Hej på er. Hej. Gracie!
Vad gör du här? Var är mina tavlor?
-Det här är förlossningsrummet. -Men tavlorna.
-Hon är öppen fem centimeter. -Sjukhuset, då?
Jag kunde inte göra det.
-Det här är vad jag vill. -Oj. Fantastiskt.
-Gracie och... -Ja.
Förlåt, jag var bara upptagen.
Jag trodde att jag sparkade ut dig, så varför är du här?
Jag gör lite te.
-Sascha, visa mig var sakerna är. -Jag vill ha te.
-Absolut. -Ja, tack.
Än sen?
Tog du svamp? Hade du en vision?
-I princip, ja. -Ja. Och?
Jag såg att vi båda var gravida.
-Nej! -Men så var det inte.
Det är inte som det låter. Det var vi två.
Vi gick sida vid sida i öknen.
Men ibland är man nånstans i en dröm-
-men att det är en annan plats?
-Silvio? -Ja.
Jag är så glad att du är här.
Men du måste hålla käften.
Håll käften! Okej?
Skulle inte du hämta Will?
Det här är det bästa.
Jag ringde Natasha och sa: "Deb är i sitt fönster."
"Om du vill ha ut honom hit, får du köra honom."
Jag måste vara med Deb."
-Sa du det? -Ja.
-Och? Vad sa hon? -Hon var okej med det.
-Det var ingen stor grej. -Oj.
Får jag?
-Hur kan jag hjälpa dig? -Jag vet inte.
Jag vill att du hittar råläder att tugga på.
När ska folk höra mig i det här huset?
Jag dricker inte te.
-Det här är mitt te. -Det har du jävligt rätt i.
Sascha!
Jag låter mycket av min rädsla komma i vägen för processen-
-och jag ville bara be om ursäkt för de sårande sakerna jag sa.
Och han masturberade mig i går kväll, men vi var båda ganska fulla.
Jag skojar! Jag skojar.
Ni två får bli sams igen, okej?
Herregud! Herregud. Det är inte trevligt.
Gud välsigne henne.
Stjärnkyss.
Deb, ta av dig tröjan.
Jag häller lite på ditt bröst.
-Det kan vara din bästa soppa. -Jaså?
-Jag tror det. -Bättre än den vi gav dig?
-Herregud! -Jag känner det i knäsenan.
-Ja, jag känner det. -Nej, jag.
-Sju centimeter öppen. -Vad i helvete?
Nej, jag var sex centimeter för sex timar sen.
-Deb? -Jag kommer att döda nån.
Bebisar kommer till världen på alla möjliga sätt.
Det här är ett förlorarsätt. Min älskling är en nolla.
Hjärtslagen är starka. Syret är bra.
Oroa dig inte, mamma.
Det här tar den tid det tar.
Vem visste att det här kunde vara så tråkigt?
Krysta. Krysta, Deb. Du klarar det. Du klarar det.
Krysta. Ja.
Ja. Ja.
Nej, är det här skit? Skiter jag?
-Nej! -Kör på.
-Okej. -Vänta. Älskling.
Vart ska du, älskling? Vill du ha hjälp?
-Fixar du det här? -Ja.
Okej.
-Okej. -Ja. Hej, Deb.
-Du glömde nåt. -Dra åt helvete, manliga doula-jävel!
Wow. Har du ätit saltgurka idag?
Väldigt nyttigt.
-Där är en till. -Jag ska hämta nåt att städa med.
Så där ja. Kom, Deb.
Du måste krysta.
Kom, Deb. Du måste krysta.
Krysta. Krysta. Nu kör vi.
Ja.
Krysta. Ja.
Krysta. Jag ser den.
Jag kan se din vackra bebis.
Deb.
Okej, krysta igen. Du måste krysta igen.
-Nej. -Krysta igen, Deb.
Deb, du måste krysta nu.
Deb. Nu kör vi. Nu kör vi. Krysta.
Kom igen, krysta. Du klarar det, Deb. Kom igen.
Kom igen, mamma. Kom igen. Krysta.
Ja. Ja.
Uppfattat. Jag har den. Krysta.
-Nu kör vi. -Ja, ja. Ja.
Här, Silvio, gnugga den.
Du gjorde det, Deb.
Älskling.
Deb?
-Ring en ambulans. -Va?
Ring en ambulans nu. Nu!
Jag har dig.
-Deb, jag har dig. -Deb?
Jag har dig. Kom igen, Deb.
Trädet är ett träd.
Gläd dig nu i Guds namn.
Deb?
Deb.
Vaknar du?
Var är barnet?
-Vad sa du, älskling? -Var är mitt barn?
Hon är här.
Vill du ha henne?
Sa du "hon"?
Ja.
-Stout hjälper mjölken att rinna till. -Ja, gärna.
Hur mår du?
Hög som fan.
Vi kanske ska pausa stouten.
Nej. Oförskämt.
-Jag skäms. -Va? Varför?
För efter allt det hamnade jag på sjukhus.
Du behöver bara nån att skylla på.
Vi tar hit dr Zonkowski. Allt är hans fel.
Dr Gregory Zonkowski. Ursäkta mig, syster? Kan du hämta dr Zonkowski?
Vi har en uppgörelse här och vi måste skylla på honom, okej?
-Det får dig att må bättre. -Herregud.
Det var det. Det var svårt.
Det var den lätta delen.
Vad pratar han om?
Ge mig min öl.
Kom igen, ge mig allt.
Jag vill bli gravid nu.
Jag tjänar min härskarinna!
Mitt i prick.
-Får jag fråga en sak? -Kör.
Är det okej för kvinnor att dricka under graviditeten-
-och göra all den där skiten, äta ceviche och sån skit?
-För jag har gjort mitt... -Vet du vad doula betyder?
Nej, jag vet inte.
Den som påminner dig om att alla är fria-
-och kan göra vad de vill.
Men det betyder inte att de borde det.
-Det visste jag inte. -Ja.
Undertextning: IYUNO-SDI GROUP Översättning: Magnus Blixtberg