Downloaded from YTS.MX
Kun keksin ideoita,
ne alkavat hyvin alkukantaisesta ajatuksesta:
Official YIFY movies site: YTS.MX
"Haluan vain nähdä tämän söpön asian näytöllä",
ja sitten löydän merkityksen ja metaforan ja teemat,
joilla perustella, miksi sen pitäisi olla niin.
Mutta oikeasti se tulee ajatuksesta: "Ne ovat niin söpöjä,"
ja "Eikö se olisi mahtavaa, jos he olivat jättimäisiä?"
Olen innoissani.
- Mikä pandan nimi taas olikaan? - Tenzin.
Ja tyttö oli vanhempi, eikö?
En tajunnut, että ne ovat niin pieniä.
Oikeat punaiset pandat ovat tosi söpöjä.
Domee Shi OHJAAJA
Ja se on tärkein syy, miksi halusin tehdä tarinan niistä.
Siinä on joskus vähän mahaa.
Ne ovat putkimaisia ja niillä on pitkät, pörröiset hännät...
TUOTANTOSUUNNITTELIJA
...ja terävät kuonot.
Häntä on noin 45 senttiä.
He ovat hieman kissan kaltaisia, kuin pesukarhuja.
Danielle Feinberg VISUAALISET TEHOSTEET
Ehkä ripaus apinaa tai jotain.
Katso sitä.
Ne ovat täysin itsellisiä.
Ne eivät yhtään kommunikoi toistensa kanssa.
Ne ovat vähän kuin teinit.
- Kiva pitkä... - Tuo on vanha.
Löysin paljon rinnakkaisuuksia
punaisten pandojen ja Mein ja hänen tarinansa väliltä.
Punaiset pandat ovat hyvin kiintyneitä äiteihinsä.
Ne nukkuvat koko päivän.
Ne syövät bambua, vaikka ei pitäisi,
koska siitä ei saa tarpeeksi ravinteita.
Se on kuin laiska teini,
syö vain sipsejä ja nukkuu koko päivän.
Ne ovat kotoisin Kiinasta.
Ne ovat puna-valkoisia.
Siinä on Kiinan, mutta myös Kanadan lipun värit.
Se tuntui täydelliseltä eläimeltä
tähän tarinaan kiinalais-kanadalaisesta teinitytöstä.
Olen Meilin Lee.
Olen tehnyt omaa juttuani siitä asti, kun täytin 13.
Teen omaa hommaani 24/7, 365.
Turning Red kertoo Mei-tytöstä.
Hän on kiinalais-kanadalainen tyttö, joka asuu Torontossa vuonna 2002.
Se on hyvin erityinen.
Se on äiti-tytär-tarina.
Tämä elokuva kasvaa alimmalta perustasoltaan,
selvittää kuka olet ja hyväksyy sen.
- Mei- - Mei...
Tullaan!
Kaikki muuttuu, kun hän herää eräänä aamuna
ja huomaa, että hän on pitkä, karvainen punainen panda
ja tajuaa, että pystyy hallitsemaan muutosta.
"Jos pysyn täysin rauhallisena vaikka loppuelämäni,
"pysyn ihmisenä ja se on okei."
Mutta elämä ei toimi niin.
Voi kakka.
Äiti!
OMAKSU PANDA
Punainen panda on pohjimmiltaan murrosiän metafora.
Näemme, kuinka tämä tyttö,
joka luuli, että hänellä on kaikki hallinnassa,
onkin yhtäkkiä iso, karvainen ja haiseva
emotionaalinen hylky.
4*TOWN forever?
Tämä panda on uskomattoman söpö.
Se on totta myös tuohon aikaan tytön elämässä.
Jollain tavalla se on pahinta aika.
Et ole lapsi etkä aikuinen.
Tämä tyttöparka katsoo peiliin
ja näkee, että karvoitusta on kaikkialla ja hän haisee,
hän on iso eikä sovi ovista.
Panda Mei on vain puoliksi hallinnassa.
Hänellä on hauskaa, mutta samalla vaikeaa.
En tiedä,
se tuntuu hyvin paljon omilta teinivuosiltani.
Se on kehollista ja emotionaalista.
Sitä miettii, voinko hyväksyä tämän, voinko kasvaa siihen?
Voinko silti rakastaa sitä, kuka olen
tietäen, että minusta on tullut joku, mihin en ole tottunut?
- Kaikki sujuu suunnitelmien mukaan. - Tämä menee oikein.
Tämä on ensimmäinen kerta urallani,
kun kaikki keskeiset tekijät ovat naisia,
ja se saa aikaan hyvin erilaisen tunnelman.
On hämmästyttävää
tehdä töitä naisten johtotiimin kanssa.
Olen viettänyt koko urani kokouksissa,
joissa olin yksi harvoista naisista.
Nyt istun siellä ja teen suunnitelmia pelkkien naisten kanssa,
se on todella hullu asia ja hyvin erilaista.
Kaikki on erilaista tässä elokuvassa.
En osaa vastata tuohon kysymykseen aloittamatta Domeesta.
Hän on hyvä tyttö. Aivan kuten minäkin.
Kuulin ensimmäisen kerran Domeesta
nähdessäni hänen kymmenen sekunnin animaatioleikkeen.
Hän julkaisi sen yliopistoaikoinani blogissaan.
Siinä oli tanssiva, twerkkaava hamsteri ja K-pop -kappale.
Mietin, kuka tämä tyttö on?
Hän todennäköisesti tulee olemaan todella hauska ohjaaja jonain päivänä.
Kun aloitin tämän elokuvan,
olin todella päättänyt tehdä jotain erilaista.
Aiomme käyttää neljä tai viisi vuotta elämästämme tähän,
joten se on tehtävä isosti.
Olen Domee Shi, Redin ohjaaja,
ja kun aloitimme tämän elokuvan tekemisen,
olemme rikkoneet kaavaa ja saaneet ihmiset nauramaan 24/7, 365.
Lain mukaan se on yhdeksästä viiteen, 261.
1. TUOTTAJA
Me puemme yllemme mitä haluamme,
sanomme mitä haluamme
emmekä epäröi tehdä spontaania kärrynpyörää,
jos siltä tuntuu.
Domee on luonnonvoima.
Hän on ensimmäistä kertaa ohjaajana.
Siitä on aikaa, kun olen työskennellyt ensikertalaisen kanssa,
ja rakastan sitä.
Lopuksi, tervetuloa!
Valot? Selvä.
Muuttuiko oikeastaan mikään? Kyllä muuttui.
- Tervetuloa, kaikki. - Unohtakaa kamera.
- Sitä ei ole täällä. - Älkää katsoko tänne.
Elokuva teko on ollut kuin pitkä maraton.
Parin ensimmäisen vuoden aikana mukana olivat minä
ja Julia, käsikirjoittajamme...
Julia Cho KÄSIKIRJOITTAJA
...tarinavastaava Rosie Sullivan,
tarinatiimi ja Nick, toimittajamme.
Nicholas C. Smith TOIMITTAJA
Työskentelimme kelojen parissa.
Olimme kuin merirosvolaivalla.
Raadat ja hikoilet piirustusten parissa,
ja pyrit saamaan ohjaajan reagoimaan tai vastaamaan.
Kun aloin työskennellä hänen kanssaan, melko nopeasti
tajusin, että tämä nainen on todella vaikuttava.
Myös uskomattoman selkeä visiossaan.
Ja sitten ta-da,
kuvittele se näyttävän sarjakuvan taustalta.
Kiitos, Margaret. Hienoa työtä.
Hän on ainutlaatuinen ajatuksissaan elokuvista,
näkemyksistään kertomisessa,
huumorissa, sävyissä.
Ajattelin laittaa tämän eteen ja katsoa, elääkö se maailmassamme.
- Sitäkö me etsimme? - Kyllä. Kyllä. Anteeksi.
Täytyy olla nyt enemmän ohjaaja, kun kamera käy.
Tiimi kasvoi hiljalleen isommaksi.
Antaa sinulle yleiskäsityksen taustarakennuksista.
Tämä muistuttaa paljon Torontoa, paljon vanhoja rakennuksia.
Ja sitten viime vuonna se vain räjähti.
Se tapahtui pandemian aikana.
Niin vain kävi,
että vilkkain aika projektissa oli, kun työskentelimme kaikki etänä.
Hei, Frankie. Hei, Bubba.
Se ei ehkä ole itsestäänselvää,
mutta elokuvien tekeminen on kovaa tiimityötä,
ja mitä enemmän voit tehdä yhteistyötä ympärilläsi olevien ihmisten kanssa,
sitä parempi elokuvasta tulee.
Kun lähdimme etätöihin,
Domee ehdotti yhteistä kahvitaukoa,
jotta voimme pitää yhteyttä toisiimme.
Kaikista se oli hieno idea.
Ja alussa todella oli
mahtava asia vain pystyä näkemään
enemmän kuin kolmea ihmistä elämässäsi.
Ja myös saada kuulla ohjaajasta viikoittain on aika siistiä.
...Mein taistelu toisen näytöksen ajan...
Vaikka se olisi ollut vain pieni päivitys,
se tuntui jonkinlaiselta yhteydeltä.
Aloitamme parilla nimityksellä dailies-tiimiimme.
Olen ollut tosi yllättynyt,
koska joka kerta mukana on yli sata ihmistä.
Kiitos!
Poikkeuksellisen huonoa ja epävireistä. Mutta ihanaa.
Tässä paremmalle vuodelle 2021.
Kokoonnumme yhteen pandemian aikana parhaaksi näkemällämme tavalla
elokuvatiimin kanssa, se on ollut aika siistiä.
Tittelini on Visual Effects Supervisor.
Ensimmäinen nainen 20 vuoteen Pixarilla.
Melkein 15 vuotta olin valaistuksen DP,
ja suurin osa urastani Pixarilla on koskenut valaistusta,
sen miettimistä, miten tehdä elokuvasta kaunein mahdollinen,
miten tehdä hieno kokemus valaistusryhmälle...
Vähän tätä, vaikka se sieppaisi valoa.
Kuinka sitouttaa ohjaaja,
miten koordinoida osastojen kanssa, miten tehdä uraauurtavia juttuja.
Ja nyt olen tässä uudessa roolissa,
valvomassa tekniikkaa ja osaa luovista kirjoittajista,
ja olen nyt elokuvan johtoryhmässä.
Ja sitten samaan aikaan minusta tuli äiti ensimmäistä kertaa.
Minulla on kaksoset, poika ja tyttö.
En ollut koskaan ajatellut lasten hankkimista.
On päiviä, jolloin se tuntuu täysin ylivoimaiselta.
Olen nyt harjoitellut äitiyttä puolitoista vuotta.
Ja olen ollut kaksi vuotta tässä työssä.
Rakastan molempia asioita, ja on vaikea kuvitella, ettei heillä olisi.
Menin naimisiin upean vaimoni kanssa.
- Hei. - Hei.
Hei, äiti tulee!
Hei, kaverit.
Paige on palopäällikkönä Alamedan piirikunnan palokunnassa.
Hän on siellä korkeimmalla tasolla oleva nainen,
ja olen hänestä suunnattoman ylpeä.
Hän ei pidä siitä, että kerskailen, mutta haluan kehua häntä.
Se on yksi suosikkiaiheistani.
Hyppäisitkö loppukiitoksiin?
Siirrämme sen varmaan kohtaan 2.30.
Tässä on Lindsey Collins. Hän on Turning Red -elokuvan tuottaja.
Tuottaja johtaa tätä jättimäistä sirkusta.
Hän on sirkustirehtööri.
Kun ihmiset hermostuvat, Lindsey vain tekee suunnitelman.
Hän selvittää, miten asiat saa tapahtumaan.
On kiire saada tämä tehtyä,
joten luultavasti työskentelemme päällekkäin, mikä on hienoa.
Lindsey on niin fiksu, että hän on aina miljoona askelta edellä,
jotta voin huolehtia siitä, mitä nykyhetkessä tapahtuu.
Olen todella hyvä työskentelemään rajoitusten mukaan,
ja hän oli todella hyvä esittämään ne minulle,
jotta saatoin olla hullu ja puskea niitä vasten.
Ehkä kuljettaa juonta hieman selkeämmin...
Olen oppinut paljon vain katsomalla häntä ja työskentelemällä hänen kanssaan.
Näen hänet ohjaajan kumppanina.
Työhön sisältyy luova työ, mutta myös tiimin johtaminen,
hänen ympäröiminen oikeilla ihmisillä.
Olet jokaisessa kokouksessa,
esität aina tapoja kuljettaa tarinaa
ja autat tuotantoa, et vain johtamalla sitä,
mutta myös emotionaaliselta, luovalta puolelta.
- Sen sinä teet. - Kiitos, Rona.
Pidän siitä, kun...
Tässä on Rona Liu.
Hän on tuotannon suunnittelija.
Tuotannon suunnittelija on ensimmäinen henkilö, joka palkataan
tuottajan ja ohjaajan jälkeen.
Me puhumme arvojen saamisesta tosi rapeiksi.
Ja se johtuu siitä, että alusta alkaen
heidän tehtävänsä on selvittää, miltä elokuva tulee näyttämään.
Se sisältää kaikkea hahmoista värisävyihin ja tyyliin.
Minun tehtäväni on tehdä läheistä yhteistyötä ohjaajan kanssa
ja varmistaa, että hänen visionsa
välittyy koko tiimille ja valkokankaalle.
Tervetuloa, kaikki.
Tänään aloittamme
Athenasta ja pandapuvun muotoilusta.
Hänen häntänsä
kevyempi osa saa osan siitä punaisesta.
Annan tietoja, jotka muiden on saatava saadakseen työnsä tehtyä.
Sävytetään kaksi puolta, missä on tähti ja sydän.
Minusta tuntuu, että tärkein osa työtäni on vain varmistaa,
että kaikki muut tuntevat olonsa hyväksi siinä työssä, jota tekevät.
Okei.
Hyvää työtä, kaikki. Kiitos.
- Kiitos. Heippa. - - - Kiitos.
Raskaus keskellä tätä säpinää
sai minut vain luottamaan tiimiini vielä enemmän.
Se on ensimmäinen kerta elämässäni,
kun oli okei kertoa managerilleni Sophialle,
että täytyy varata aikaa päiväuniin.
Siinä on järkeä.
Hei, Rona, missä olemme?
Olemme olohuoneessa.
Tässä on talon sisäänkäynti.
Tämä on kissamme.
Ja tämä on tuleva aviomieheni.
Olemme menossa Zoom-naimisiin perjantaina.
Olemme olleet kihloissa kauan. Nyt on hyvä aika tehdä se.
Joo.
Mahdollisuus astua sivuun,
mahdollisuus kysyä toiselta, miten päivä on mennyt
ja olla kunnolla yhdessä elämämme ensimmäistä kertaa,
on ollut todella lohduttavaa.
Olen ainoa lapsi,
ja isäni joutui olemaan paljon töissä.
Suurimman osan ajasta vietimme äidin kanssa kaksin.
Kävimme kiinalaisilla bussimatkoilla.
Hän valitsisi kohteet.
Hän vei meidät Atlantaan
Halifaxiin,
Edwardin saarelle.
Ehkä ei kaikkein jännittävimpiä paikkoja,
mutta vietimme paljon aikaa bussissa puhumassa.
Se oli kivaa aluksi,
mutta sitten sitä kasvaa aikuiseksi ja muuttuu
ja haluaa omia ystäviä ja oman elämän,
ja niin se siirtyminen tapahtuu.
Ihana valaistus.
Rakastan kaikkea tässä.
Hienoa työtä, kaverit.
Olin 13-vuotias kauan sitten.
Muistan vain, että siinä oli paljon ylä- ja alamäkiä.
Se on myrskyisää aikaa ihmisen elämässä,
varsinkin tytöillä, luulisin.
Pienet asiat voivat tuntua supertärkeiltä,
ja voit rakastaa jotain yhtenä päivänä ja vihata seuraavana.
En pitänyt 4*TOWNista viime vuonna,
mutta nyt se on kirjaimellisesti suurin asia,
joka minulle on koskaan tapahtunut.
Tämä elokuva on hyvin henkilökohtainen,
se heijastelee omaa elämääni, kun kasvoin Torontossa
ainoana lapsena ylisuojelevan äidin ja isän kanssa.
Olemme hyppäämässä Zoom-puheluun vanhempieni kanssa,
ja he aikovat kaivaa läpi kaikki taideteokset ja asiat,
joita olen koskaan luonut elämässäni.
He ovat keränneet ne kaikki.
Joo, kaikki. Kaikki.
He ovat vanhempani!
Hei!
- Hei Domee. - Hei.
Miten menee? Onko outoa, kun kotona on kameroita?
Kyllä, ihmisiä on täällä. He ovat ympärillämme.
He asuvat Kanadan Torontossa.
Samassa talossa, jossa vartuin,
ja paljon on yhä ennallaan joka kerta, kun käyn siellä.
Kirjoitit kirjeen Joulupukille, toivoit lunta.
Joo. Sitten vastasit joulupukkina.
Hyvä Domee. Kiitos ihanasta kirjeestäsi.
Olen erittäin tyytyväinen saavutukseesi.
Miksi joulupukki sanoisi noin?
Pyysin sinua kirjoittamaan tarinan joka viikko.
1998-2003. Katso, kaikki on täydellistä.
Hän kirjoitti sisällysluettelon, esipuheen.
Haluatko lukea esipuheesi?
Tämä on kokoelma Domee Shin kirjoituksista luokilta 4-6.
Domee rakasti kirjoittamista ja piirtämistä, kun oli nuori.
Isäni oli taideopettajani,
äitini kannusti kirjoittamiseen.
Tämä on todella vaikuttava.
Tämä on sinun...
- Wi- - Fi on surkea.
...työsi.
Hän sanoo minusta mukavia asioita, enkä kuule.
Hän ei ole koskaan kehunut näin. Toimi nyt!
Näetkö?
Domee Shi Animaatio, 2011
Joo. Miksi se on... Se on niin iso.
Olohuoneessa
on kuin alati kasvava alttari, joka omistettu minulle.
He kai todella rakastavat minua
ja että olen kuollut tai jotain.
Tässä olet sinä kuusi vuotta vanhana,
kun saamme Kanadan kansalaisuuden.
Muistan tuomarin.
Kuulin teidän keränneen kaikki luonnoskirjani.
Katsotaan ne läpi yhdessä.
- Pokémon. - - - Niin, Pokémon.
Se on yläasteelta.
Ja sitten lukiossa aloitin piirtämällä paljon kauniita ihmisiä.
Poikia. Jos on poikia, sitten se on lähellä lukiota.
Entä tämä?
Voi herranjumala.
Tämä on niin noloa.
Oli yksi taidekilpailu, johon osallistuin,
missä piirrettiin Malfoyn lapsia.
Okei, ehkä voimme katsoa toista luonnoskirjaa.
Devon.
Saanko muistuttaa, miltä oikeat miehet näyttävät?
4*TOWN!
Tytön murrosiässä on niin paljon komediaa,
enkä malta odottaa, että näytän ihmisille
kuinka outoja tytöt voivat olla,
koska olin täysin sellainen teini-ikäisenä,
nuorena aikuisena ja nyt.
Ihanaa, että Mei on luottavainen pöhkö,
eikä hän pyytele sitä anteeksi.
Hän on tyttö, joka itse halusin olla.
Hänessä on paljon elementtejä minusta.
Sisukas, äänekäs, ei välitä, mitä muut ajattelevat.
Hyväksyn kaikki leimat.
Vaikka olin totaalinen nörtti.
Se oli niin päivänselvää, että se auttoi minua.
Hän itse ei koskaan kyseenalaista, kuka hän on,
ja hän taistelee odotuksia vastaan.
Mutta sisimmässään hän tietää aina, kuka on.
Hän hyväksyy aina itsensä.
Muistan olleeni sellainen jossain vaiheessa, ja sitten tuossa iässä
muutuin hyvin ujoksi, kun sain finnejä. Ja sitten olin
hyvin tietoinen kehostani ja kaikesta muusta, ja halusin tutkia,
kun Mei muuttuu punaiseksi pandaksi.
Hän on tyttö, joka on saanut elämänsä kasaan,
ja sitten yhtäkkiä tulee maaginen murrosikä.
Kaikki järjestyy.
Eikä järjesty! Menetkö nyt ulos?
Anteeksi mitä?
Rosalie Chiang MEILIN LEEN ÄÄNI
Oletko tosissasi?
Halusin Mein kuulostavan ainutlaatuiselta.
Halusin hänen tuntevan olevansa oikea tyttö.
Voi juku, se oli parasta ikinä.
Ja niin löysimme Rosalie Chiangin.
Sinusta tuntuu pahalta, koska hän on äitisi.
Hänellä oli tämä todella hieno ääni.
Se on aivan viehättävän epätäydellinen juuri tähän.
Oli tärkeää suunnitella Mei tavalla, jolla näimme itsemme.
Hänen kasvonsa ovat pyöreät, nilkat paksut.
Me hyväksymme hänen paksun söpöytensä.
Se on hahmojen ja kohtausten esteettinen ohjenuora.
Katsoimme toisiamme. Meillä on luomia.
Hänelläkin pitäisi olla.
Sanoin Ronalle, että hänellä on hassut huulet.
Sinulla on tuo rako huulessasi. Otetaan se mukaan.
Ronalla on hajanaiset kulmakarvat.
Kun sitä osaa itsestäni pidetään hyvänä ja ohjaaja
pitää siitä ja haluaa sen päähenkilölle,
sitä ihmettelee, miksi vihasin sitä niin kauan?
Jin. Jin! Se tapahtuu!
Mitä sinä teet?
Tämä on tarina omasta, päivittäisestä elämästäni.
Ikävä myöntää, olen paljon enemmän äiti
kuin päähenkilö, koska minulla on kolme teini-ikäistä lasta.
Olen teini-ikäisten ja hormonien ja murrosiän ympäröimänä työssä.
Ja sitten menen kotiin, ja olen yhtä paljon, jos en enemmän,
murrosiän ja hormonien ympäröimä kotona.
Aiotteko ulkoiluttaa koiran?
Viettekö ne yhdessä vai erikseen?
Heippa. Kiitos.
He ovat käyttäytyneet hyvin.
Tämä ei yleensä mene näin sujuvasti.
Perheeni sääntö numero yksi? Kunnioita vanhempiasi.
He ovat kaikkivaltiaita, jotka antoivat elämän...
Vähintä mitä voit tehdä vastineeksi on...
Kaiken, mitä he pyytävät.
Me molemmat vartuimme paineiden alaisina,
jotta vanhemmat voisivat olla ylpeitä.
Asetin itse paineita itselleni.
Olin erittäin tavoitteellinen.
Sain tosi hyviä arvosanoja.
Olin "kympin tyttö".
En ikinä pyydä mitään.
Koko elämäni olen ollut täydellinen - pikku Mei- - Mei. Temppeli, arvosanat...
- Viulu! - Steppaus.
Olemme olleet niin hyviä.
Jos he eivät luota meihin, mitä järkeä siinä sitten on?
Mei taistelee elokuvassa,
ollako äitinsä hyvä, pieni tytär,
vai hyväksyäkö sisäinen petonsa.
Se on universaali taistelu, jota monet lapset käyvät läpi.
Erityisesti maahanmuuttajalapsilla on ehdottomasti enemmän velvoitteita
jatkaa perheen perintöä ja varmistaa, että heidän uhrauksensa
tulla uuteen maahan eivät ole turhia. Mutta samaan aikaan olet uudessa maassa,
koet kaikki nämä hullut, mahtavat jutut,
joiden parissa vanhempasi eivät kasvaneet aikuisiksi.
Olet kahden maailman välillä,
ja se on asia, mitä halusin tutkia Mein hahmossa,
hän taistelee ihmistytön ja pandan hahmon välillä.
Muutin Yhdysvaltoihin, kun olin 10,
ja äitini pitää hyvin paljon kiinni itäisistä juuristaan.
Ja kun tulin tänne,
olin hyvä, pieni kiinalainen tyttö, jollainen osasin olla,
ja sitten kun on yhä enemmän alttiina länsimaiselle kulttuurille
ja sille, mitä on olla amerikkalainen teini,
äiti ja minä jouduimme törmäyskurssille.
Minun piti selvittää, kuinka kuroa kuilua
velvollisuudentuntoisen tyttären,
minuuteni ja hyvän ystävän välillä.
Kahdeksannella luokalla tapasin parhaan ystäväni Aya Alaadelin.
Hän opetti minulle,
että tytöt voivat röyhtäillä aakkoset.
Tytöt voivat haluta pelata videopelejä.
Jos kaadut, voit oppia nauramaan itsellesi.
Sinun ei tarvitse olla nolona päätöksistäsi,
virheistäsi, siitä kuka olet.
Hän todella avasi silmäni kaikelle sille.
Tässä on Bao.
- Tämä on... - Ensimmäinen vauvasi.
- Ensimmäinen vauvamme. - Esikoisemme.
Ensimmäinen vauvamme.
Rona suunnitteli hänelle tämän söpön pienen nenän.
Käytti omia nenämme.
Näytät äidiltäsi.
Kehitin Baon lyhytelokuvastani,
ja Rona oli ensimmäisiä ihmisiä, jotka sidoin osaksi tarinaa.
Dang osaa maalata ja hänellä on todella hyvä maku,
ja hän näyttää todella siistiltä.
Tarvitsin taiteellisen henkilön viemään tämän seuraavalle tasolle.
Ollakseni rehellinen seuraisin sinua maailman ääriin.
Domeella on oikeudenmukainen ja loistava mieli.
Meillä synkkaa, ja voimme olla tosi avoimia
kommunikoidessamme keskenämme.
Olemme tarpeeksi erilaisia tietyillä alueilla makumme suhteen,
jotta voimme tehdä yhteistyötä ja luoda jotain vielä parempaa yhdessä
kuin jos työskentelisimme erikseen.
Hei, Bart. Hei, Lisa.
Elokuvassa Mei ja hänen perheensä omistaa ja hoitaa perheen temppeliä.
Teimme useita matkoja
ympäri Kalifornian historiallisiin temppeleihin,
jotka kiinalaiset uudisasukkaat rakensivat
saadaksemme tunteen siitä, mitä nämä ruohonjuuritason temppelit ovat.
Vietin aikaa myös temppelin takana asuen isoäitini kanssa Kiinassa,
ja minä muistan sen todella ihanana muistona.
Teimme kynttilöitä ja myimme niitä temppeleissä vierailijoille.
Olen oppinut rukoilemaan oikein isoäitini kanssa.
Kun pääsimme rakentamaan temppeliä ja sen sisustusta,
oli todella siistiä nähdä yksityiskohdat
kuin ponnahdusikkunana taustalla.
Siellä on pullo kasviöljyä.
Siivoustarvikkeet piilossa nurkassa.
Ne ovat olleet siellä kultaryntäyksestä asti.
Kaikki maahanmuuttajat, joka tulivat tyhjin käsin,
pystyivät kyhäämään yhdessä pienen palan kotia.
Siellä oli maahanmuuttajien henki.
Kuin minä ja Rona
ja miten me, taiteessamme,
olemme itäisen ja länsimaisen kulttuurin innoittamia.
Pitäisikö saada kasvonmuodot sopimaan? Kellon muotoon?
Muistan, että sanoit: "Rona, tämä ei ole kiinalainen elokuva.
"Tämä on ikäelokuva,
"mutta se vain sattuu kertomaan kiinalaisesta tytöstä."
Meidän täytyy keskittyä 13-vuotiaaseen, joka kasvaa vuonna 2002,
varttuu Torontossa.
Mistä itse pidimme 13-vuotiaana.
Pidimme Sailor Moonista. Pidimme animesta.
Fanikulttuuri sai minut ihastumaan animeen.
Piirsin fanitaidetta intohimoisesti. Minulla oli salainen luonnoskirja.
Liityt verkkoyhteisöön, piirrät fanitaidetta
ja muut kommentoivat sitä,
ja se rohkaisisi piirtämään enemmän, tuottamaan enemmän.
Se tavallaan juuri kannusti minua jatkamaan piirtämistä.
Lapsena se oli vain pakoa.
Tiedän, että olen aasialainen. Mutta kävin hyvin valkoista koulua.
Oli tavallaan mukavaa olla yhteydessä siihen aasialaiseen puoleen itsestäni.
Minulla ei ollut poikaystävää,
mutta oli mukava lukea poikaystävistä.
Monia niistä ovat piirtäneet ja kirjoittaneet myös naiset.
Tarinoita oli kerrottu paljon tytön näkökulmasta,
ja he ovat sankareita,
he pelastavat päivän tai varastavat kaikkien poikien sydämet
ja saavat heidät ihastumaan itseensä.
Tämä on minun taloni. Tässä on poikaystäväni Darren.
Monet pelikonsolini.
Olen käyttänyt näitä stressin poistamiseksi karanteenissa.
Tämä on mahtava Miyazaki-taidekirja
Ghibli-museosta.
Ostin tämän maton karanteenin aikaan.
Diane todella pitää tästä matosta.
Missä Diane on? Diane?
Älä pelkää, älä pelkää.
Älä pelkää. Tule tänne.
Sain sinut!
Kyllä se kohta tulee, se on ujo.
Taidan lisätä vielä vauhtia,
kun hän muuttuu pandaksi ja ampaisee eteenpäin.
Kunnioitamme animea koko elokuvan ajan.
Sen voi nähdä ilmaisuissa ja näyttelemisessä,
Mein tähtisilmissä,
kun hän näkee pojan jota hän todella, todella rakastaa.
Mei?
Miksi tuijotat - Carter Murphy- - Mayhew'ta?
Meillä on käytössä paljon asiantuntemusta
13-vuotiaista tytöistä. Varmasti.
Siinä näkyy eletty kokemus,
ja sen saamme tuoda elokuvan tekemiseen,
ehkä eri tavalla
kuin olisin osannut sanoa, kuten elokuvassa WALL•E.
Se kohtaus, jossa Mei menee sängyn alle,
ja yhtäkkiä asiat hyökkäävät päälle,
ja hän piirtää seksikkäitä kuvia, ja se ristiriita
ja hämmennys, miksi piirsin nuo asiat?
En piirtänyt itse asioita sängyn alla,
mutta kun olin 11, minulla oli puinen pyykkipoika,
ja olin hullun ihastunut naiseen, joka oli vanhempi kuin minä,
mutta en tiennyt silloin, että olin homo.
Muistan piirtäneeni hänen nimensä
pyykkipoikaan ja sitten käänsin sen nurin.
Ja pelasi joukkueessa, ja laitoin hänen numeronsa mukaan,
ja se oli pöydälläni ja katsoisin sitä joskus.
Tiedäthän, niitä typeriä asioita, joita teki.
Tajuan hyvin, mitä Mei tekee.
Näyttäisikö se tältä sivusta?
Mietin, että voi luoja, olenko valmis?
- Tuotannon suunnittelijaksi? - Niin. Olenko hyvä?
Me molemmat etenimme nopeasti. Sinä olet ensikertalainen,
minä ensimmäistä kertaa tuotannon suunnittelijana.
Koska olin hermostunut ohjaamisesta ensikertalaisena,
ajattelin että olisit hermostunut tuotannon suunnittelusta,
mutta ajattelin naiivisti,
kuinka paljon vaikeampaa ohjaaminen voisi muka olla?
Olin todella peloissani alussa.
Domee oli pelottava, eikö?
Tarkoitan, hän olit superlahjakas ja...
Minusta tulee diiva.
En ollut huolissani siitä.
Sekin kävisi,
koska minä olin tehnyt tätä jonkin aikaa,
kyseenalaistit asioita, joita itse en ollut vähään aikaan.
Aloitin toukokuussa -97 Pixarin Ötökän elämää -elokuvassa.
Olin työskennellyt perinteisessä animaatiossa,
mutta tuolloin CG-animaatio oli täysin erilainen pala kakkua.
Muistan, että minulla oli muistilehtiö, johon kirjoitin kysymyksiä.
Tyyliin: "Onko Tyyliin eläintarha?
"Mikä on eväste? Saanko evästä?"
En kuulemma saanut, se ei ole evästä.
Se oli hassujen kysymysten kirja.
Danielle oli ehdottomasti se, jota etsin,
koska hän ei tuomitse ja antaa mukavan, selkeän ja ytimekkään vastauksen.
Onko näytöksessä kolme
olla vain musiikkia...
Yksi niistä asioista, joita rakastan eniten Pixarissa on,
että kysyn edelleen kysymyksiä
yhtä vapaasti ja turvallisesti kuin ensimmäisenä päivänä.
Se on filosofia, jonka olen pitänyt.
Kannustan muita tekemään samoin, kun he alkavat jotain.
Jos et tiedä,
et todennäköisesti ole ainoa huoneessa, joka ei tiedä, joten kysy.
Aloitimme nämä tänä aamuna.
WALL•E-valaistustarkistus 2008
Joten ole lempeä.
Vähän ennen kuin minua kysyttiin WALL•E-tuotantoon,
ajattelin, etten kai koskaan voisi olla DP,
tai ainakin vasta 10 tai 15 vuoden kuluttua.
Vau, se on hienoa.
Tämä valaisimme viidessä minuutissa.
Ja sitten Andrew Stanton pyysi DP-hommiin WALL•Een,
ja olin kauhuissani, koska en ajatellut, että minusta olisi siihen ollenkaan.
Olemme molemmat kiitollisuudenvelassa Andrew'n suuntaan.
Saimme molemmat kannustusta, jota kumpikaan meistä ei olisi pyytänyt,
kun hän sanoi: "Haluan sinut mukaan tekemään tämän."
Se oli uskomaton kokemus.
Oli myös, puolet ajasta, kauhistuttavaa
yrittää selvittää, kuka olin
ja tehdä se,
vaikka monta kertaa tunsin, etten tiennyt, mitä olin tekemässä.
Mutta sitten päätimme tehdä
lookin, jonka tarkoitus oli
päästä ulos Pixar-ilmeestä, päästä johonkin uuteen asiaan.
Yritimme rikkoa rajoja sekä tyylissä
että tarinankerronta, kamerassa,
ulkoasuissa,
käyttäen käsin piirrettyjä elementtejä,
mutta ripotellen mukaan Aasian taidevaikutteita.
On ollut niin mielenkiintoista ottaa ne palaset
ja selvittää, miten niitä voi soveltaa 3D-tietokoneanimaatioon.
Halusin oikeastaan olla VFX-valvoja,
joka oli paikalla varmistamassa, että ihmisillä oli tilaa
antaa parhaansa.
En kerro ihmisille, mitä tehdä,
vaan teen heille tilaa loistaa.
Ja on sanottava rehellisesti, että paljon siitä on alkanut Ronasta,
koska hän on yhteistyökykyisin tuotannon suunnittelija,
jonka kanssa olen koskaan työskennellyt.
Sillä oli valtava merkitys elokuvalle
ja ihmisten nautinnolle olla tekemässä sitä.
Tämä on luottamus, jonka saan.
Tämä ei ole vain ensimmäinen konserttimme.
Tämä on ensimmäinen askel naiseuteen.
Ja meidän on tehtävä se yhdessä.
Mein ystävät ovat Miriam, Abby ja Priya.
Ja he ovat pölhö-ryhmä.
He hyväksyvät hänet aina.
Punainen panda tai ei pandaa.
Olen aina nähnyt sen vertauskuvana omalle ryhmälleni.
4*TOWN, täältä tullaan!
Ihanaa, että Meillä on nämä tärkeimmät ystävyyssuhteet.
Olen hyvin paljon sellainen henkilö itsekin.
Olin lapsi, jolla oli kaksi tai kolme parasta ystävää.
Sellaisia omituisia, pöhköjä ihmisiä, jotka saivat minut nauramaan,
yhtä epävarmoja siitä, mitä oli tekeillä.
Ja lukiossa, kun saimme kutsun juhliin
ja ajattelimme, että siistiä,
ja ajoimme paikalle, istuimme hetken ulkona,
ja sitten päätimme mennä hakemaan kakkua.
Sitten söimme kakun, siis koko kakun, autossa, ja sitten menimme kotiin.
Kyse oli ystävistä jotka kuuntelevat hetkeä,
kun et halunnutkaan mennä sisään.
Kun et ole tarpeeksi itsevarma,
vaan vain haluat hengailla kavereiden kanssa.
Moi. Anteeksi, että myöhästyin.
Vei hetken selvittää, miten olla rento huoneessa,
miten löytää ääneni.
Kun aloitin, olin ehdottomasti enemmän hermostunut.
Olin yksi harvoista naisista tarina-osastolla.
Minua auttoi paljon
naisten tukiryhmä
nimeltään Story Artistas,
johdossa Mary Colemanin ja Nicole Grindle.
He halusivat meidän voivan rentoutua,
ilmoittaa ääneen, mitkä ovat tavoitteet.
Eräällä lounaalla sanoin sen ääneen:
"Haluan olla ohjaaja."
Siistiä. Todella tunnen tuon vihan.
Hän kuin laukaisisi itsensä.
Voisit esittää Mingiä myös hitaammin.
- Joo. - Muuten se näyttää hyvältä.
Kenelläkään muulla ajatuksia? Huomautuksia?
- Mei- - Mei, siinähän sinä olet.
Olet 10 minuuttia myöhässä.
Mitä tapahtui? Oletko loukkaantunut? Onko nälkä?
Ming on voima, joka on otettava huomioon.
Hän on vain suloinen, viaton lapsi.
Kuinka uskallat käyttää häntä hyväksesi?
Kun Sandra Oh saatiin Mingin ääneksi,
hahmo alkoi muotoutua lihaksi.
Tiesin, että sinusta tulee ongelmia.
Sandra on hauska, mutta hänellä on myös paljon sanottavaa.
Hän lisäsi puuttuvan palan Mingin palapeliin.
Minulla on kaksoisliitos-kyynärpää! Katsokaa! Koko ympyrä!
Se oli mahtavaa.
Suunnitteluvaiheessa
halusit hänelle todella voimakkaat hartiat
ja ohuet kulmakarvat,
kuten kiinalaisilla naisilla oli 60-luvulla,
- qipaota ja sellaista. - Halusin perinteistä kiinalaista
Working Girl -mausteilla.
Emme olisi osanneet kirjoittaa Mingiä ilman Lindseyn
ja muiden äitien panosta.
Lähdin puhtaasti sorretun teini-ikäisen tyttären näkökulmasta.
Oli todella hyödyllistä kuulla myös toista osapuolta.
Kaikkea ei tiedä, ennen kuin lähtee mukaan.
Rakastan Mingissä sitä, että hän ei ole yksipuolinen hahmo,
eikä todellakaan äitinä.
Ja äitinä itse osaan arvostaa niitä hetkiä.
Hei, Sloane?
Muistuttakaa minua ennen kuin istumme illalliselle, että vastaan...
- Syksyfestivaali? - Niin.
Käyt keskusteluja, joista et tietä,
voiko niitä edes käytä?
Pitäisikö minun ottaa enemmän äitiroolia?
En edes tiedä, mikä se on.
Puhutaan sydänsärystä ja treffailusta ja epävarmuudesta ja kehonkuvasta.
Tiedän, mitä mieltä olen niistä,
mutta en tiedä, mitä niistä pitäisi sanoa.
Pitäisikö minun teeskennellä, että minulla ei ole näitä ongelmia
vai että minulla oli ne kaikki.
Vitsailemme aina, että vanhin lapsi on kuin ensimmäinen lettu.
Se menee...
Melko varmasti pieleen menee.
Kolmas pitäisi olla hyvä.
Hänellä ei ole mitään valittamista.
Te...
Vastausjuttu on suljettu.
Äiti!
Onko liian myöhäistä?
Joo, ilmeisesti. Mutta se on okei.
- Valmiina? - Joo.
Tavallaan vanhemmuus vie mukanaan paljon enemmän kuin työni.
Se johtuu siitä, että panokset ovat niin paljon korkeammat.
Jokainen valinta, jonka teet vanhemman roolissa,
voi luoda upeita muistoja
ja menestystä suhteessasi heihin,
tai valtavan katastrofin,
josta he puhuvat loppuelämänsä
kiusallisimpana asiana, mitä heille on ikinä tapahtunut.
- Selvä. Kuka haluaa pukeutua? - Minä!
Olemme molemmat työskennelleet kovasti urallamme,
ja olemme vanhoja äideiksi.
Me molemmat kiinnitämme valtavan määrän huomiota siihen,
kuinka tärkeää työmme ja uramme on,
ja yritämme suojella toisiamme.
Perjantaisin Paige on lasten kanssa. Meillä ei ole lastenhoitajaa.
Minusta tuntuu,
että kaikkina vapaahetkinä pitää rynnätä auttamaan,
vaikka hän ei sitä odotakaan.
Se on tehnyt mahdolliseksi
tasapainottaa nämä kaksi asiaa.
Ei sillä, että se olisi aina helppoa, mutta siinä on valtava ero.
Kaverit, te tuhositte talon tänä aamuna.
Nuo lapset ovat todella mahtavia juuri nyt,
he ovat yli 1,5-vuotiaita.
Kuuletkin Jackin itkevän toisessa huoneessa.
Se on sydäntä särkevää, koska haluan mennä auttamaan.
On valtava etuoikeus nähdä lapsiani
niin paljon kuin olen nähnyt tämän viime vuoden aikana.
En koskaan olisi voinut nähdä heitä näin paljon.
Olisin juossut töistä kotiin vain saadakseni laittaa heidät nukkumaan.
Joskus ehdin kotiin syömään. Saan aina laittaa heidät sänkyyn.
Sitä aikaa ei saa koskaan takaisin.
Joo, mielestäni se toimii todella hyvin.
- Selvä. - Loppu!
Kesti kauan saada kunnon loppu.
Mielestäni se johtui siitä, että minulta kesti kauan
käsitellä omaa äitisuhdettani,
yrittää selvittää, kuinka olla hyvä tytär heille.
En myöskään tiedä, mikä ratkaisu on tosielämässä.
Pitääkö olla uskollinen itsellesi vai kunnioittaa vanhempiasi?
En tiedä.
Se on sotkuinen sekoitus molempia. Selkeää vastausta ei ole.
Ennen kuin minusta tuli äiti,
ei vain tullut mieleen, kuinka vaikeaa se olisi.
En tiedä, miten ihmiset tekevät sen, tai miten teen sen juuri nyt.
Äitini on ollut valtava tuki kaikessa, mitä haluan tehdä,
ja hän aina uskoi, että tiedän, mikä on parasta.
Se antoi minulle paljon vapautta olla taiteilija, joka olen tänään.
Onnellinen vauva.
Vanhempani erosivat, kun olin lapsi.
Pyrkimys täydellisyyteen tuli tästä tunteesta,
että haluan olla tarpeeksi hyvä pitääkseni isäni ja äitini.
Ja ehkä...
Ehkä jos olisin täydellinen pikkutyttö, vanhempani olisivat yhdessä.
Niin.
Ja...
Kaikki kävi parhain päin minun kannaltani.
Se teki minusta kunnianhimoisen.
Siitä lähtien kun sain lapsen, arvoni,
kuka minä olen, ei ole enää niin paljon sidottu muihin.
Minusta tuntuu, että olen kokonainen,
olen ehjä.
Vastaa lapsillesi, kun he
kasvavat ja käyvät läpi kaaosta,
hallitsemattomuuden tunnetta,
"rakastavatko vanhempani minua",
"voinko olla kuka haluan olla ja he silti rakastavat minua?"
tai "Kuka olen ja mitä muut haluavat minun olevan?"
Tarvitsemme taidetta yleensä,
erityisesti asioita, jota lapset näkevät,
jotka kertovat, että kaikki on hyvin.
Myös vanhemmille on okei nähdä kaikki se hulluus,
se on luonnollinen osa elämää, joka täytyy kahlata läpi,
jotta tiedät, kuka todella olet.
Meilin sanoo, ettei ole äitinsä kaltainen, ja se on okei.
Ja sitten hän tajuaa, että on oma henkilönsä.
Hän haluaa hyväksyä asian,
jonka jokainen muu perheenjäsen on yrittänyt lukita pois.
Kun hänestä tulee punainen panda,
se ensi silmäyksellä edustaa kaikkea, mitä hän ei halua olla,
hän on erilainen ja erottuu joukosta ja tuntee, ettei hän voi hallita itseään
tai tilannetta kuten ennen.
Et voi elää läpi elämää ja tulla henkilöksi, joksi sinun pitäisi tulla,
jos asiat eivät kehota keikuttamaan vakauden tunnetta.
Kun sanot hyväksyneesi punaisen pandan,
se tarkoittaa, että olet okei sen osan kanssa itsestäsi.
On okei olla olematta hallinnassa koko ajan.
On okei olla sotkuinen. On okei olla äänekäs.
On okei tulla huomatuksi.
Jos et hyväksy sitä, se on kirous.
Ja jos hyväksyt sen, se on lahja, joka antaa jatkuvasti.
Kun Mei hyväksyi sen, hänen koko elämänsä avautui.
Reilu vuosi pandemian kanssa
on ollut erilaista kuin mikään, mitä kukaan meistä on kokenut.
Se on ollut uskomattoman vaikeaa ja stressaavaa,
mutta tämä on hauskin elokuva, jota olen koskaan tehnyt.
Jos edes juuri tällä tasolla ihmiset saavat naurua,
minusta se olisi mahtavaa.
Mutta siinä on myös syvällisempi puolensa,
joka todella pystytään tavoittamaan ja sanomaan: "Se on okei".
Jos olet hämmentynyt ja tunnet olosi hulluksi etkä tiedä, kuka olet
ja saatat pettää vanhempasi tai itsesi,
se on luonnollinen osa kasvamista.
Jos voimme välittää sen
edes yhdelle lapselle, se olisi todella mahtavaa.
Tule. Hyvä Cornflake.
Darren teki eilen piirakkaa.
Piirakka on kuvassa.
Pidän siitä, miten te suunnittelitte sen.
- Tuonne? - Kyllä.
Kun koirat tulevat tänne ja alkavat kuorsata äänekkäästi,
siinä pisteessä, missä ovat...
Tahdotko sinä, Rona, ottaa Dylanin aviopuolisoksesi?
Tahdon.
Onnittelut, voitte suudella.
Hyvä poika. Sain sen?
Hienoa työtä.
Katsottavissa Disney+ -palvelussa