Downloaded from YTS.MX
Keď prichádzam s nápadmi,
začínajú veľmi prvotným pocitom:
Official YIFY movies site: YTS.MX
„Chcem vidieť túto roztomilú vec na obrazovke“
a potom nájdem zmysel, metafory a témy
ako zámienku, prečo by to tak malo byť.
Ale v skutočnosti je základom všetkého: „to je také roztomilé“
a „nebolo by super, ak by boli gigantické?“
Teším sa.
- Ako sa volá tá panda? - Tenzin.
A tá staršia je dievča, však?
Neuvedomila som si, že budú také malé.
Skutočné červené pandy sú fakt milé.
Domee Shiová REŽISÉRKA
Myslím, že to je hlavný dôvod, prečo ma lákalo urobiť príbeh o nich.
Občas má akoby brucho.
Sú také rúrovité a majú veľmi dlhé, chlpaté chvosty...
Rona Liuová DIZAJNÉRKA
Špicaté ňufáky.
Chvost má asi 45 cm.
Sú trochu ako mačky, trochu ako medvede.
Danielle Feinbergová VIZUÁLNE EFEKTY
Možno trochu aj ako opice.
Pozrite na ňu.
Sú to samotári.
Nekomunikujú spolu.
Sú skoro ako tínedžeri.
- Páči sa mi ten dlháň... - Táto vyzerá staršie.
Našla som veľa paralel
medzi červenými pandami a Mei a jej príbehom.
Červené pandy sú veľmi napojené na matky.
Celý deň prespia.
Jedia bambus, ale nemali by,
bambus im nedodáva dostatok živín.
Takže si ich predstavujem ako lenivých tínedžerov,
čo celý deň jedia čipsy a spia.
Pochádzajú z Číny.
Sú červeno-biele,
čo sú čínske farby, ale aj farby kanadskej vlajky.
Takže sú dokonalým zvieraťom
pre príbeh o čínsko-kanadskom dievčati.
Som Meilin Lee.
A odkedy mám 13, robím si, čo chcem.
Dvadsať štyri hodín denne, 365 dní v roku.
Film Keď sa červenám je o Mei,
čínsko-kanadskom dievčati žijúcom v Toronte v roku 2002.
Je veľmi špecifický.
Je to príbeh o matke a dcére.
Na najzákladnejšej úrovni je to film o dospievaní
a o nachádzaní a prijímaní samého seba.
- Mei- - Mei...
Už idem!
Všetko sa zmení, keď sa Mei jedného rána prebudí
a zistí, že sa premenila na obrovskú, dva a pol metrovú chlpatú červenú pandu.
Uvedomí si, že túto transformáciu dokáže ovládať.
„Ak zostanem po zvyšok života úplne pokojná a vyrovnaná,
zostanem človekom a všetko bude v poriadku.“
Áno.
Lenže tak to v živote nefunguje.
Och, do kelu.
Mami!
PRIJMI PANDU
Červená panda je v podstate metaforou pre magickú pubertu.
Vidíme, ako sa toto dievča,
ktoré si myslelo, že má všetko pod kontrolou,
zrazu stane niečím veľkým, chlpatým, čo smrdí,
a nevie si poradiť s emóciami.
Táto panda je neuveriteľne rozkošná.
Ale zodpovedá to tiež tomuto obdobiu v živote dievčaťa.
V niektorých ohľadoch je to
to najhoršie obdobie – už nie je dieťa, ale ani dospelá.
Toto úbohé dievča sa pozerá do zrkadla
a vidí, že má všade chlpy a smrdí,
je veľké a neprejde cez dvere.
Panda Mei má veci pod kontrolou iba spolovice.
Výborne sa baví a vzápätí nevie, čo sa deje.
Neviem, mne to veľmi pripomína moje vlastné tínedžerské roky.
Je to telesné, je to citové.
Je to o tom, či sa s tým zmieri, či do toho dorastie.
Či dokáže milovať sama seba,
keď vie, že sa stala niečím, na čo nie je zvyknutá.
- Všetko ide podľa plánu. - To vyzerá dobre.
Je to prvýkrát v mojej kariére,
kedy všetky kľúčové pozície vo vedení zastávajú ženy,
a cítim, že to vytvára úplne inú atmosféru.
Je to úžasné,
mať vo vedení samé ženy.
Celú kariéru som strávila na schôdzach,
kde som bola jednou z mála žien.
Sedieť tam teraz a robiť plány, keď sú v miestnosti iba ženy,
je pre mňa naozaj šialené, je to úplne nové.
Na tomto filme je všetko iné.
Neviem na túto otázku odpovedať bez toho, aby sme začali s Domee.
Je to dobré dievča, presne ako som bola ja.
Prvýkrát som o Domee počula,
keď som videla jednu z jej desaťsekundových animácií.
Bola som na vysokej škole a bolo to niečo, čo dala na svoj blog.
Bol to škrečok tancujúci, twerkujúci na K-popovú pieseň.
„Kto to je?“
Stavím sa, že jedného dňa z nej bude naozaj vtipná režisérka.“
Keď som začala pracovať na tomto filme,
bola som odhodlaná vytvoriť niečo nové.
Strávime na tom štyri alebo päť rokov života,
musíme do toho ísť naplno.
Som Domee Shiová, režisérka filmu,
a odkedy sme začali na filme pracovať,
24 hodín denne, 365 dní v roku porušujeme konvencie a rozosmievame ľudí.
Legálne len od deviatej do piatej, 261 dní v roku.
NAJLEPŠIA PRODUCENTKA
červená
Tu nosíme, čo chceme,
vravíme, čo chceme,
a neváhame z ničoho nič robiť mlynské kolesá,
ak sa nám zachce.
Domee je prírodný úkaz.
Prvýkrát režíruje celovečerný film.
Dávno som nepracovala s niekým, kto režíroval svoj prvý film,
a je to skvelé.
Takže vitajte vo svete filmu Keď sa červenám!
ČERVENÁ
Svetlá?
Zmenilo sa niečo? Áno.
- Vitajte, vospolok. - Kameru ignorujte.
- Nie je tam. - Nepozeraj sa sem.
Tvorba filmu je ako dlhý maratón.
V prvých rokoch som na to bola väčšinou sama,
alebo s Juliou, scenáristkou...
Julia Choová SCENÁR
Rosie Sullivanovou, vedúcou...
Rosana Sullivanová PRÍBEH
tímom scenáristov a strihačom Nickom.
Nicholas C. Smith STRIH
A pracovali sme na scenári.
Áno, je to ako práca na pirátskej lodi.
Pretože všetci tvrdo pracujú na týchto kresbách, potia krv,
snažia sa vyvolať reakciu v režisérke.
Začala som s ňou spolupracovať a rýchlo mi došlo,
aká je to impozantná žena.
Má neuveriteľne jasnú víziu.
A potom tadá,
predstavte si, že to vyzerá ako pozadie komiksu.
Ďakujem, Margaret. Skvelá práca.
Je skutočne jedinečná v tom ako o filme premýšľa,
ako komunikuje svoju víziu,
svoj humor, tón.
Myslel som, že ti to ukážem, aby sme zistili, či to funguje.
- To je to, čo hľadáme? - Áno. Áno. Pardon.
Mám pocit, že sa musím stať viac režisérskou, pre kameru.
Štáb sa pomaly zväčšoval.
Toto je taký všeobecný vzhľad tých budov.
To mi veľmi pripomína Toronto, veľa týchto starých budov.
A minulý rok to proste explodovalo.
To bolo počas pandémie.
Jednoducho sa stalo,
že najrušnejšie obdobie práce na filme sme všetci strávili prácou z domu.
Ahoj, Frankie. Ahoj, Bubba.
Možno to nie je zjavné, neviem,
ale natáčanie filmu je obrovská tímová snaha,
takže čím viac môžete spolupracovať s ľuďmi okolo vás,
tým lepší je film.
Keď sme odchádzali, keď nás posielali domov,
Domee povedala: „Možno by sme mohli mať spoločné prestávky na kávu, alebo niečo,
aby sme mohli zostať v kontakte.“
Všetci sme vraveli, že to je skvelý nápad.
A na začiatku to skutočne
bolo skvelé, že sme mohli vídať
viac než len, neviem, troch ľudí.
A vypočuť si každý týždeň, čo si myslí režisérka, je tiež skvelé.
...Boj Mei v druhom dejstve...
Aj keď to občas boli len drobnosti,
mali sme pocit spojenia.
Začíname pár nomináciami od nášho tímu denných prác.
Bola som naozaj prekvapená,
bežne sa toho zúčastňuje sto a viac ľudí.
Ďakujem!
Je to mimoriadne zlé a úplne falošne. Ale fakt sa mi to páči.
Na lepší rok 2021.
Toto je to najlepšie, čo sme počas pandémie mohli urobiť,
filmový štáb je obrovský, takže to bolo super.
Na tomto filme pracujem ako vedúca vizuálnych efektov.
Za 20 rokov som v štúdiu Pixar na tomto mieste prvá žena.
Skoro 15 rokov som pracovala ako osvetľovačka a kameramanka,
takže väčšina mojej kariéry v Pixare súvisela so svetlom
s tým, ako urobiť čo najkrajší film,
vytvoriť pre tím osvetľovačov čo najlepšie podmienky...
Trochu tohto, aj keď to zachytí svetlo.
Ako komunikovať s režisérom,
ako sa koordinovať s ostatnými tímami, ako robiť prevratné veci.
Teraz mám túto novú úlohu,
dohliadam na veľmi technické veci a na niektoré kreatívne,
som členka skupiny, ktorá celý proces výroby vedie.
Zároveň som sa prvýkrát stala matkou.
Mám dvojičky, chlapca a dievčatko.
Neviem, či som si niekedy myslela, že budem mať deti.
Sú dni, kedy cítim, že to vôbec nezvládam.
Ale matkou som už rok a pol.
A na tomto pracovnom mieste som dva roky.
Obe tieto veci milujem, ťažko si predstaviť, že by som ich nemala.
Vzala som si svoju úžasnú ženu.
- Ahoj. - Ahoj.
Aha, tu je mama!
Ahojte!
Paige je veliteľka práporu v hasičskom zbore Alameda County.
Je tam najvyššie postavenou ženou,
na čo nikdy neprestanem byť hrdá.
Nebola by rada, že sa ňou chválim, ale robím to hrozne rada.
Je to jedna z mojich obľúbených tém.
Prídeš na schôdzu o záverečných titulkoch?
Presúvame ju na 14:30.
Toto je Lindsey Collinsová, producentka filmu Keď sa červenám.
Producentka je tá, kto celý tento cirkus dáva do pohybu.
- Vedúci cirkusu? - To je ona.
Keď ľudia nevedia, čo ďalej, Lindsey povie: „Dobre, chce to plán.
Poďme zistiť, ako to urobiť.“
Takže ako sa snažíme
to tu dokončiť, asi budeme veľa pracovať spolu, čo je skvelé.
Lindsey je taká inteligentná, je vždy asi milión krokov pred nami,
takže ja sa môžem venovať tomu, čo sa deje v súčasnosti.
Ja viem veľmi dobre pracovať v rámci obmedzení
a ona mi ich dokázala veľmi dobre vytvoriť,
aby som mohla proti nim tlačiť.
Ten príbeh by mohol byť jasnejší...
Toľko som sa toho naučila len tým, že som ju sledovala a pracovala s ňou,
a považujem ju za partnerku režiséra.
To zahŕňa kreatívne partnerstvo, ale aj riadenie štábu
a obklopovanie sa tými správnymi ľuďmi.
Si na každej schôdzi,
vždy ponúkaš spôsoby, ako príbeh posunúť ďalej,
a pomáhaš produkcii nie len tým, že ju manažuješ,
ale aj z emocionálnej, kreatívnej stránky.
- Naozaj. - Ďakujem, Rona.
Páči sa mi, keď...
Toto je Rona Liuová.
Je to dizajnérka filmu Keď sa červenám.
Dizajnérka je po producentke a režisérke prvý človek,
ktorý sa stane súčasťou štábu.
Hovoríme o tom, že hodnoty sú super nízke.
To je preto, že hneď na začiatku
musí vymyslieť, ako bude film vyzerať.
To zahŕňa všetko od postáv po kulisy, farbu, tón a štýl.
Mojou úlohou je úzko spolupracovať s režisérkou
a zaistiť, aby sa jej vízia premietla
do všetkých tímov a na plátno.
Vitajte.
Dnes začneme
s Athenou a pandím kostýmom.
Čo sa týka chvosta,
tá svetlejšia časť môže nabrať trochu tej červenej.
Viem, že dodávam informácie, ktoré potrebujú ostatní ne svoju prácu.
Tónujme tie dve strany kde je hviezda a srdce.
Myslím, že najdôležitejšou súčasťou mojej práce je zaistiť,
aby všetci ostatní mali dobrý pocit z odvedenej práce.
Dobre.
Dobrá práca, všetkým vám ďakujem.
- Ďakujem. Majte sa. - Vďaka.
Keďže som bola v tom najrušnejšom období tehotná,
určite som musela svojmu tímu oveľa viac dôverovať.
Prvýkrát v živote
som sa odvážila povedať svojej manažérke: „Sophia,
potrebujem si zdriemnuť.“
Takže to dáva zmysel.
Hej, Rona, kde to sme?
Sme v obývacej izbe.
Toto je vchod do nášho domu.
Toto je naša mačka.
A toto bude čoskoro môj manžel.
V piatok máme svadbu na Zoome.
Zasnúbení sme už dlho, tak sme si povedali, že teraz je vhodný čas.
Áno.
Mať možnosť dať si pauzu,
byť s blízkou osobou a povedať: „Aký si mal deň?“
a prvýkrát cítiť také spojenie medzi našimi životmi,
to bolo veľkým potešením.
Som jedináčik
a môj otec musel kvôli práci veľa cestovať.
Takže som bola často sama s mamou.
Chodili sme na čínske autobusové zájazdy.
Vybrala nejaké miesto
a šli sme do Atlanty
alebo Halifaxu, na Ostrov
princa Eduarda.
Na prvý pohľad možno nie tie najzaujímavejšie miesta,
ale v autobuse sme strávili plno času spolu a rozprávali sme sa.
Najprv sa mi to páčilo,
ale ako všetci, človek vyrastie a zmení sa
a chce mať vlastných priateľov a vlastný život,
a tak je to trochu o tom, ako nastáva táto zmena.
Milujem to svetlo.
Všetko v tejto sekvencii je skvelé.
Výborná práca, ľudia.
Odkedy som mala 13 uplynulo už veľa času.
Ale pamätám si tie výšky a pády.
Je to v ľudskom živote také turbulentné obdobie,
zvlášť pre dievčatá, myslím.
Maličkosti sa môžu zdať super, veľmi dôležité,
jeden deň niečo milujete a druhý to nenávidíte.
Minulý rok sa mi 4*TOWN nepáčili,
ale teraz ich považujem za to najlepšie,
čo ma kedy postretlo.
Tento film je pre mňa veľmi osobný,
pretože je do veľkej miery inšpirovaný mojím vlastným detstvom v Toronte,
tým, že som bola jedináčik, a mojimi prehnane starostlivými rodičmi.
O chvíľu máme hovor s mojimi rodičmi cez Zoom
a oni nám ukážu všetko,
čo som kedy v živote vytvorila.
Všetko zozbierali.
Áno, všetko. Všetko.
To sú moji rodičia!
Ahoj!
- Ahoj Domee. - Ahoj.
Ako sa máte? Je čudné mať v dome filmový štáb?
Áno. Áno, plno ľudí. Všade okolo nás.
Žijú v Toronte v Kanade.
V tom istom dome, v ktorom som vyrástla,
keď prídem na návštevu, všetko vyzerá v podstate rovnako.
Napísala si list, pamätáš, žiadala si Santa Clausa o sneh.
Áno, a ty odpovedala ako Santa Claus.
Milá Domee, ďakujem Ti za krásny list.
Som veľmi spokojný s Tvojimi úspechmi.
Prečo by Santa Claus písal niečo také?
Chcela som, aby si každý týždeň napísala príbeh.
1998 až 2003. Pozri, všetko je perfektné.
Napísala obsah, predslov.
Prečítaš niečo z predslovu?
Toto je zbierka poviedok Domee Shiovej z štvrtej až šiestej triedy.
Keď bola Domee malá, milovala písanie a kreslenie.
Môj otec by bol ako môj učiteľ výtvarnej
a mama ma podporovala v písaní.
Na toto som veľmi hrdý.
Toto je tvoj...
- Wi- - Fi je na figu.
... dielo.
Hovorí o mne pekné veci a ja to nepočujem.
Obyčajne je na pochvaly skúpy. No tak!
Vidíš?
Domee Shiová Animácia, 2011
Áno. Prečo je to... také veľké.
V obývačke
je taký akoby oltárik venovaný mne, ktorý sa stále rozrastá.
Vyzerá, ako by ma naozaj milovali,
ale ja som umrela, alebo niečo také.
A toto si ty v šiestich rokoch,
keď sme dostali kanadské občianstvo.
Áno, pamätám sa na toho sudcu.
Počula som, že máte všetky moje skicáre.
Poďme sa na ne spolu pozrieť.
- Pokémon. -Áno, Pokémon.
To je nižšia stredná škola.
A na strednej som začala kresliť krásnych ľudí.
Sú to chlapci. Musí to byť bližšie k strednej.
A čo tento?
Bože môj.
Som v rozpakoch.
To bola súťaž pre fanúšikov, ktorej som sa zúčastnila,
úlohou bolo nakresliť Dracove deti.
Možno radšej otvorme nejaký iný skicár.
Devon.
Smiem vám pripomenúť, ako vyzerajú skutoční muži?
4*TOWN!
Dievčenské dospievanie má v sebe toľko komédie,
ale často ju nevídate, takže sa nemôžem dočkať, ako ľuďom ukážem,
aké divné môžu byť dievčatá,
lebo ja som taká bola, ako tínedžerka,
v mladosti, aj teraz.
Páči sa mi, že Mei vôbec nie je „cool“
a že sa za to neospravedlňuje.
Myslím, že ona je to dievča, ktorým som ja chcela byť.
Je v nej mnoho zo mňa.
Má guráž, je hlučná, nezáleží jej na tom, čo si myslia ostatní.
Prijímam všetky nálepky.
Aj keď ja som bola totálna šprtka.
Nevedela som to o sebe a myslím, že to mi pomohlo.
Ona nemá pochybnosti o tom, kým je.
Myslím, že bojuje s tým, čo sa od nej očakáva.
Ale vnútri vždy vedela, kto je,
a vždy sama seba prijímala.
Spomínam si, že som taká bola a potom v určitom momente
som sa zrazu stala veľmi plachou, keď som dostala akné.
Uvedomovala som si svoje telo a to všetko, a to som chcela preskúmať,
vtedy sa Mei mení na červenú pandu.
Má život pod kontrolou,
ale potom zrazu udrie magická puberta.
Bude to v poriadku.
Nie, nebude! Mohla by si odísť?
Pardon?
Rosalie Chiangová HLAS MEILIN LEE
To myslíš vážne?
Chcela som, aby Mei znela naozaj jedinečne.
Chcela som, aby bola ako skutočné dievča.
Bože, to bola tá najlepšia vec na svete.
A tak sme našli Rosalie Chiangovú.
Máš zlý pocit, že ju musíš odmietnuť, lebo je to tvoja mama.
Má naozaj skvelý hlas.
Je tak očarujúco nedokonalý.
Bolo dôležité navrhnúť Mei tak, ako sme videli sami seba.
Jej tvár je okrúhla, členky hrubé.
Je taká robustne roztomilá.
Taká je estetika našich postáv a kulís.
Pozerali sme sa na seba a hovorili si: „Máme znamienka.
Aj ona by ich mohla mať.“
- A potom si povedala: „Rona, ty máš...“ - „Máš smiešne pery.“
„Máš tú na pere jamku. Dajme ju tam.“
„Hej, Rona, máš nerovnomerné obočie.“
Keď režisér povie o nejakej časti vás:
„To sa mi páči, dajme to našej hlavnej postave,“
vravíte si: „Prečo som to tak dlho nenávidela?“
Jin. Jin! Deje sa to!
Čo to robíš?
Pre mňa je tento príbeh naozaj ako môj každodenný život.
Nerada to priznávam, som oveľa viac ako mama
než ako hlavná postava, pretože mám tri dospievajúce deti.
V práci som obklopená tínedžermi a hormónmi a pubertou.
A potom prídem domov a tam som rovnako, ak nie ešte viac,
obklopená pubertou a hormónmi.
Pôjdete von so psom?
Vezmete ich spolu alebo zvlášť?
Maj sa. Ďakujem.
Boli veľmi slušní.
Normálne to nejde tak ľahko.
Pravidlo číslo jedna v mojej rodine? Cti svojich rodičov.
Sú to najvyššie bytosti, ktoré ti dali život...
To najmenej, čo môžeš urobiť na oplátku,
je každá jedna vec, o ktorú požiadajú.
Myslím, že sme obe asi vyrástli pod veľkým tlakom,
- aby boli naši rodičia hrdí. - Áno.
Ja som ten tlak na sebe cítila.
Bol som veľmi napätá.
Záležalo mi na dobrých známkach.
Chcela som byť dokonalé dievča.
Nikdy o nič nežiadam.
Celý život som bola jej dokonalá - malá Mei- - Mei. Služba v chráme, známky...
- Husle! - Stepovanie.
Áno. Boli sme také dobré.
Ak nám aj tak nedôverujú, tak aký to má zmysel?
To, s čím Mei v tomto filme bojuje,
je rozpoltenosť, chce byť dobrou dcérou
a zároveň prijať svoju vnútornú divokosť.
To je univerzálna vec, s ktorou bojuje mnoho detí,
hlavne imigrantov, tí silno cítia povinnosť
zachovať odkaz svojej rodiny, aby ich obeť,
keď prišli do novej krajiny, nebola márna. Lenže ste v novej krajine,
prežívate všetky tieto šialené, úžasné veci,
ktoré vaši rodičia možno nemali.
Ste medzi dvoma svetmi
a to som chcela v postave Mei ukázať,
lebo ona je aj skutočne zaseknutá medzi tým, byť človekom a pandou.
Do USA sme prišli, keď som mala 10 rokov.
Moja mama si chráni svoje východné korene.
Keď som sem prišla, viete,
bola som dobré čínske dievčatko, nič iné som nepoznala.
Ale potom, čím viac som bola vystavená západnej kultúre
a tomu, čo to znamená byť americkým tínedžerom,
tým menej sme si s mamou rozumeli.
Musela som nájsť spôsob, ako preklenúť túto priepasť,
ako byť oddanou dcérou,
zostať verná sama seba, a byť dobrou priateľkou.
V ôsmej triede som spoznala svoju najlepšiu kamarátku Ayu Alaadelovú.
Naučila ma,
že aj dievčatá môžu grgať abecedu.
Že dievčatá môžu mať rady počítačové hry.
Že ak sa potknete a spadnete, môžete sa na sebe zasmiať.
Nemusíte sa hanbiť za svoje rozhodnutia,
za svoje chyby, ani za to, kto ste.
Naozaj mi otvorila oči.
Toto je Bao.
- Je to... - Tvoje prvé dieťa.
- Naše prvé dieťa. - Naše prvorodené.
Naše prvé dieťa.
Rona mu navrhla tento rozkošný noštek.
Použili sme naše nosy.
Vyzeráš ako tvoja mama.
Pracovala som na krátkom filme, z ktorého sa nakoniec stal Bao,
a Rona bola jedným z ľudí, ktorých som do toho zatiahla.
Vravela som si, že naozaj dobre maľuje a má skvelý vkus
a pôsobí, že je naozaj v pohode.
Potrebujem umelkyňu, ktorá to posunie na vyšší level.
Aby som pravdu povedala, pôjdem za tebou až na kraj sveta.
Domee je skutočne geniálna, geniálna.
Myslím, že sme s sadli a dokážeme
naozaj otvorene komunikovať.
Máme v niektorých oblastiach dostatočne odlišný vkus,
aby sme dokázali spolupracovať a vytvoriť spolu niečo lepšie,
ako keby sme to robili zvlášť.
Čau, Bart. Čau, Lisa.
Vo filme sa Mei s rodinou stará o rodinný chrám.
Urobili sme si niekoľko výletov
do rôznych historických chrámov v Kalifornii,
ktoré postavili prví čínski osadníci,
aby sme získali povedomie o tom, ako vlastne vyzerajú.
V Číne som s babičkou bývala za chrámom
a je to pre mňa veľmi milá spomienka.
Vyrábala som sviečky a potom sme ich predávali návštevníkom chrámu.
S babičkou som sa naučila poriadne modliť.
Keď sme začali tvoriť kulisy chrámu,
bolo skvelé vidieť tie detaily, ktoré sme videli v skutočných chrámoch,
ako vyskakujú na pozadí.
Napríklad je tam fľaša oleja.
Čistiace prípravky strčené niekde do kúta.
Tie chrámy tam stoja od dôb zlatej horúčky.
Všetci títo imigranti, ktorí prišli s málom,
si spoločne dokázali postaviť kúsok svojho domova.
To mi pripadá ako pravý duch imigrantov.
Pripomína mi to seba a Ronu,
ako sme vo svojom umení
inšpirované východom i západom.
Chceme im dať rovnaký tvar tváre? Ako zvonec?
Pamätám si, že si hovorila: „Rona, toto nie je čínsky film.
Toto je film o dospievaní
a náhodou to je o čínskom dievčati.“
Musíme naozaj preniknúť do mysle 13-ročného dievčaťa v roku 2002,
ktoré vyrastá v Toronte.
- Čo sa nám páčilo, keď sme mali 13. - Áno.
Páčila sa nám Sailor Moon. Páčilo sa nám anime.
Mňa k anime priviedli komunity fanúšikov.
Vášnivo som kreslila obľúbené postavy. Mala som tajný skicár.
Stanete sa súčasťou internetovej komunity, kreslíte obľúbené veci,
ostatní vaše kresby komentujú
a to vás poháňa kresliť stále viac.
To ma povzbudzovalo, aby som neprestávala s kreslením.
Myslím, že keď som bola malá, bol to pre mňa taký únik.
Viem, že som z Ázie, ale chodila som do veľmi bielej školy.
Bolo pekné udržiavať spojenie s mojou ázijskou stránkou.
Nemala som priateľa,
takže bolo pekné o nich čítať.
Áno, a veľa z nich nakreslili a napísali ženy.
Existovalo veľa príbehov rozprávaných z dievčenského pohľadu,
v ktorých sú hrdinkami dievčatá,
ktoré všetkých zachránia alebo presvedčia chlapcov,
aby sa do nich zamilovali.
Tu bývam. Toto je môj priateľ Darren.
Moje početné herné konzoly.
Používala som ich proti stresu počas karantény.
Toto je úžasná kniha o Miyazakim,
o múzeu Ghibli.
Tento koberec som kúpila počas karantény.
Diane sa veľmi páči.
Kde je Diane? Diane?
Neboj sa, neboj sa.
Neboj sa. Poď sem.
Mám ťa!
Vyjde von, je plachá.
Myslím, že túžim po ešte väčšej rýchlosti,
keď sa zmení na pandu a vystrelí dopredu.
Celý film je poctou anime.
Vidíte to na ich výrazoch a herectve,
hviezdičkách v očiach Mei,
keď vidí chlapca, ktorý sa jej fakt páči.
Mei?
- Prečo čumíš na Cartera Murphy- - Mayhewa?
Ako tím máme veľa odborných znalostí,
aké to je byť 13-ročným dievčaťom.
Máme veľa skúseností,
ktoré chceme preniesť do výroby filmu,
možno iným spôsobom,
než keby som pracovala napríklad na filme WALL-E.
Scéna, v ktorej Mei zalezie pod posteľ
a zrazu je akoby pohltená pocitmi
a kreslí sexy obrázky, a ten konflikt,
„Prečo som niečo také nakreslila?“
Ja som nekreslila pod posteľou,
ale keď som mala 11, mala som drevený štipec
a strašne sa mi páčila jedna staršia žena,
ale vtedy som ešte nevedela, že som homosexuálka.
Pamätám sa, že som napísala jej meno
na ten štipec a otočila som ho.
Bola športovkyňa, takže som napísala aj číslo z jej dresu,
dala som si štipec na pracovný stôl a občas sa naňho pozerala.
Robíte takéto veci, takéto hlúposti.
Rozumiem, čo robí Mei.
Zboku by to vyzeralo takto?
Vedela si, že som pochybovala, či som pripravená?
- Byť dizajnérkou? - Áno. Či budem dobrá.
Natočili sme už krátky film. Ale toto je tvoj prvý celovečerný...
Toto je môj prvý celovečerný film.
Keďže som bola nervózna z toho, že prvýkrát režírujem film,
myslela som si, že aj ty budeš nervózna.
Ale naivne som si myslela,
o čo ťažší môže byť celovečerný film?
Na začiatku som mala naozaj strach.
Domee je impozantná, viete?
Ona je... Naozaj, si super talentovaná a...
Budem diva.
Nie, toho som sa nikdy nebála.
A bolo to dobre,
lebo ja túto prácu robím už dlho a ty si spochybňovala veci,
o ktorých som už dávno nepremýšľala.
V štúdiu Pixar som začala pracovať v máji 1997 na filme Život chrobáka.
Pracovala som už v tradičnej animácii,
ale vtedy bola počítačová animácia niečo úplne iné.
Mala som taký notes a doňho som si zapisovala otázky.
„Je renderová farma zoologická záhrada?“
Čo je to cookie? Môžem si dať?
A oni na to: „Nie, nemôžeš. Cookie nie je sušienka.“
Ideme na to, tu sú moje otázky.
Vždy som chodila za Danielle,
lebo neodsudzovala a dávala jasné, stručné odpovede.
Keď exportujeme trete dejstvo,
môžeme urobiť verziu iba s hudbou...
Jedna z vecí, ktoré mám na štúdiu Pixar najradšej,
je, že môžem stále klásť otázky
s rovnakou slobodou a v bezpečí, ako keď som tu začínala.
Je to filozofia, ktorú dodržiavam.
Je to niečo, k čomu povzbudzujem iných, keď na niečom začínajú pracovať.
Ak neviete,
asi nie ste jediní, kto to nevie, takže sa opýtajte.
Na tomto sme začali dnes ráno.
WALL-E, kontrola svetla, 2008
Takže nebuď prísny.
Krátko predtým, ako som sa stala kameramankou na filme WALL-E,
som si hovorila, že neviem, či budem niekedy kameramanka,
možno tak za 10 alebo 15 rokov.
To je skvelé.
Toto sme nasvietili za päť minút.
A potom ma Andrew Stanton vzal pracovať na WALL-E
a ja som bola vydesená, lebo som nevedela, či to zvládnem.
Myslím, že obe za veľa vďačíme Andrewovi.
Obe sme od neho dostali podporu, o akú by sme sa neodvážili žiadať,
ale on povedal: „Nie, chcem, aby si prišla a urobila to.“
Bola to úžasná skúsenosť.
Desivé pre mňa bolo aj to,
snažiť sa zostať sama sebou
a prežiť to,
aj keď som často mala pocit, že vôbec neviem, čo robím.
Ale potom sme sa rozhodli
urobiť niečo so vzhľadom filmu,
premýšľať, ako sa vymaniť zo štýlu Pixar a vymyslieť niečo nové.
Snažíme sa posunúť hranice štýlu,
v rozprávaní príbehu, aj čo sa týka kamery,
celého vzhľadu,
používame ručne kreslené prvky
a vplyvy ázijského umenia.
Je skutočne zaujímavé vziať tieto kúsky
a vymyslieť, ako ich aplikovať v 3D počítačovo animovanom filme.
Ja som chcela byť taká vedúca špeciálnych efektov,
čo zaistí, že ľudia majú priestor na to,
aby zo seba dostali to najlepšie.
Nie hovoriť im, čo majú robiť,
ale dať im priestor, aby zažiarili.
A musím povedať, že to začalo Ronou,
lebo ona je tá najkolaboratívnejšia dizajnérka,
s akou som kedy pracovala, bezkonkurenčne.
Myslím, že to urobilo veľký rozdiel, vo filme
aj v tom, ako si ľudia užívali prácu na ňom.
A toto je dôvera, ktorú mi dali.
Toto nie je len náš prvý koncert.
Toto je náš prvý krok smerom k ženstvu.
Musíme ho urobiť spoločne.
Mei má kamarátky Miriam, Abby a Priyu.
Sú taká knihomoľská družina.
Akceptujú ju, nech sa deje, čo sa deje.
Či je červenou pandou alebo nie.
Vždy som to videla ako metaforu toho, ako som spoznala svoje kamarátky.
4*TOWN, už sa blížime!
Páči sa mi, že Mei má tieto kľúčové priateľstvá.
Aj ja som taká.
Vždy som mala dve alebo tri najlepšie kamarátky.
Také zaujímavé osoby, s ktorými sa dalo smiať
a ktoré si boli rovnako neisté tým, čo sa deje.
Na strednej škole nás pozvali na párty
a my na to: „Dobre, super.“
Ale potom sme tam prišli, chvíľu sme sedeli vonku,
a potom sme si povedali: „Poďme radšej do cukrárne.“
Potom sme zjedli celú tortu priamo v aute a šli domov.
Bolo to o kamarátkach, ktoré vás počujú v tej chvíli,
keď máte pocit, že nechcete ísť dnu.
Keď na to nemáte sebadôveru
a chcete radšej tráviť čas s nimi.
Ahoj. Prepáčte, že meškám.
Zistiť, ako sa v práci necítiť nepohodlne
a nájsť svoj hlas, to mi chvíľu trvalo.
Keď som začínala, bola som určite nervóznejšia.
Bola som jednou z mála žien medzi scenáristami.
Veľmi mi pomohla
skupina na podporu pre ženy - scenáristky,
ktorá sa volala Story Artistas
a viedli ju Mary Colemanová a Nicole Grindleová.
Vraveli nám: „Chceme, aby ste sa cítili pohodlne,
keď hovoríte nahlas, aké sú vaše ciele.“
A myslím, že na jednom obede som nesmelo povedala:
„Chcem byť režisérkou.“
Super. Áno, naozaj cítim ten hnev.
Vyťahuje sa: „Prepáč, nie som...“
Mohol by tam byť spomalený záber na Ming.
- Áno. - Inak to vyzerá dobre.
Má niekto nejaké nápady? Poznámky?
- Mei- - Mei, tu si.
- Ahoj, mami... - Meškáš 10 minút.
Čo sa stalo? Si zranená? Si hladná?
Ming je sila, ktorú neradno podceniť.
Je to nevinné dieťa.
Ako sa opovažujete ju takto zneužiť!
Keď sme ako hlas Ming obsadili Sandru Oh,
začali sme jej postavu vidieť úplnejšie.
Vedela som, že s tebou budú problémy.
Sandra je hrozne vtipná, ale má aj obrovský rozsah.
Do skladačky, ktorou je Ming, doplnila chýbajúci kúsok.
Mám hyperflexibilný lakeť! Aha! Dokážem ich spojiť do kruhu!
To bolo skvelé.
Myslím, že čo sa týka dizajnu,
sme chceli, aby mala silné ramená,
tenké obočia,
ako čínske dámy zo 60. rokov,
-čo nosili qipao. - Chcela som kombináciu tradične čínskeho
- s postavou z filmu Podnikavé dievča. - Áno.
Ming by sme nedokázali napísať bez prispenia Lindsey
a ostatných matiek v štábe.
Ja som k tomu pristupovala len z hľadiska utláčanej dospievajúcej dcéry.
Takže vypočuť si argumenty druhej strany mi naozaj pomohlo.
Nemôžete vedieť všetko, vymýšľate si to postupne.
Na Ming mám rada, že to nie je postava s jedným rozmerom podľa vykrajovátka,
rozhodne nie ako matka.
Keďže som sama matkou, oceňujem tieto momenty.
Hej, Sloane!
Než si sadneme k večeri, pripomeň mi, aby som odpovedala na pozvánku na...
- Jesenný festival? - Áno.
Vediete konverzácie a zároveň si hovoríte:
„Je toto tá konverzácia, ktorú mám viesť?
Mala by som byť materskejšia?
Veď ani neviem, čo to je.“
Rozprávate sa o zlomených srdciach, randení, neistote, názore na vlastné telo.
Viem, aký mám ne tieto veci názor ja,
ale neviem, čo mám o nich povedať.
Neviem, či sa mám tváriť, že tieto problémy nemám,
alebo či mám povedať, že som si prešla všetkými.
Vždy žartujeme, že naše úbohé najstaršie dieťa je ako prvá palacinka.
Vravíte si:
„Mrzí ma to, ale som si istá, že to nerobíme správne.“
Naše tretie by už malo byť OK.
Nebude sa môcť sťažovať na veľa vecí.
Odpovede sú uzavreté.
Mami!
- Fajn. - Je príliš neskoro?
Áno, zdá sa. Ale to je v poriadku.
- Pripravení? - Áno.
Rodičovstvo ma určitým spôsobom premáha viac ako iná práca.
Myslím, že to je preto, že cítim, že v stávke je omnoho viac.
Každá voľba, ktorú ako rodič urobíte,
sa môže stať skvelou spomienkou,
a úspechom vo vašom vzťahu s deťmi,
ale rovnako aj katastrofou,
o ktorej budú zvyšok života rozprávať,
ako o tej najzahanbujúcejšej veci, aká sa im kedy stala.
- Dobre. Kto sa ide obliecť? - Ja!
Obe sme na svojich kariérach veľmi tvrdo pracovali
a deti sme mali neskoro.
Myslím, že obe cítime,
aká je pre nás dôležitá práca a kariéra,
a snažíme sa ich tej druhej umožniť.
V piatok je s deťmi Paige, pestúnka nechodí.
A ja mám...
Každý voľný moment by som jej mala bežať na pomoc,
ale ona to odo mňa vôbec neočakáva.
Vďaka tomu je to uskutočniteľné,
tá rovnováha medzi týmito dvoma vecami.
Nie že by to bolo jednoduché, to nie, ale je to obrovský rozdiel.
Vy ste tomu dnes dali.
Viete, je úžasné, deti majú teraz
skoro 17 mesiacov.
Možno počujete Jacka, ako vedľa plače.
Láme mi to srdce, lebo mu chcem ísť pomôcť.
Je to ohromný luxus, že som svoje deti
mohla vídať toľko, ako tento posledný rok a viac.
Inak by som s nimi nemohla tráviť toľko času.
Uháňala by som z práce domov, len aby som ich mohla uložiť do postele.
Niekedy stihnem aj večeru. Vždy ich ukladám.
Viete, ten čas sa nikdy nevráti.
Áno, myslím, že to funguje.
- Dobre. - Konečná verzia!
Myslím, že až na šiestej projekcii sme našli koniec.
A to preto, že mi dlho trvalo
spracovať svoj vzťah so svojou vlastnou mamou,
snažiť sa prísť na to, ako im byť dobrou dcérou.
Neviem, aké je na to riešenie v reálnom živote.
Má byť človek verný sám sebe, alebo si má ctiť rodičov?
Neviem.
Je to taký chaotický mix oboch. Neexistuje jasná odpoveď.
Skôr ako som sa stala matkou,
ani mi nenapadlo, aké to bude ťažké.
Neviem, ako to ľudia zvládajú, a neviem, ako to teraz zvládam ja.
Moja mama ma tak veľmi podporovala v tom, čo som chcela robiť,
vždy verila, že viem, čo je najlepšie.
To mi dalo slobodu byť umelkyňou, ktorou dnes som.
Šťastné dieťa.
Keď som vyrastala, moji rodičia sa rozišli,
a moja snaha o dokonalosť vzišla z toho pocitu,
že chcem byť dosť dobrá, aby som ich mohla mať oboch.
A možno...
Možno ak som bola dokonalé dievčatko, moji rodičia by zostali spolu.
Áno.
A...
Dopadlo to pre mňa najlepšie, ako mohlo.
Myslím, že práve to ma urobilo ambicióznou.
Odkedy mám dieťa, moja hodnota,
kto som, už nie je natoľko naviazaná na ostatných.
Mám pocit, že som celá bytosť
a som pevná.
Myslím, že každý, kto dokáže deťom povedať,
keď vyrastajú a prechádzajú si týmto chaosom
emócií a pocitu, že strácajú kontrolu,
alebo: „Majú ma rodičia radi?“
alebo: „Môžem byť, kým chcem, a budú ma mať stále radi?“
alebo: „Kto som a čo odo mňa chcú ostatné deti?“
Potrebujeme, aby umenie všeobecne,
najmä veci, ktoré deti môžu vidieť na obrazovke,
im hovorili, že je to v poriadku.
Myslím, že je to aj pre rodičov, že je v poriadku vidieť ten chaos,
že je to prirodzená súčasť života, ktorú treba prežiť,
aby sa človek stal tým, kým je.
Meilin hovorí, že nie je ako jej matka, a to je v poriadku.
A potom si uvedomí: „Som svoja vlastná osoba.
Chcem prijať túto vec,
ktorú sa všetci ostatní členovia mojej rodiny pokúsili dať pod zámok.“
Keď sa stane červenou pandou,
na prvý pohľad to predstavuje všetko, čím nechce byť,
to, že je iná, že vytŕča z radu, že cíti, že nad sebou nemá kontrolu,
tak, ako bola zvyknutá.
Nemôžete prejsť životom a stať sa tou úžasnou osobou, ktorou sa máte stať,
ak neprídete o tento pocit stability.
Keď hovoríte o prijatí červenej pandy,
myslím, že to znamená prijať túto časť seba samého.
Je v poriadku nemať všetko stále pod kontrolou.
Je v poriadku byť chaotický a hlučný.
Je v poriadku, keď si vás všimnú.
Ak to neprijmete, je to kliatba.
Ale ak to prijmete, je to nikdy nekončiaci dar.
Mei, keď to prijala, otvoril sa jej celý život.
Posledný rok a niečo, s pandémiou,
to nikto z nás nikdy nezažil.
Bol neuveriteľne náročný, plný stresu,
ale toto je ten najzábavnejší film, na akom som kedy robila,
takže ak ľudí rozosmeje,
myslím, že to bude úžasné.
Ale má aj omnoho hlbší význam,
oslovuje ľudí a hovorí im: „Je to v poriadku.“
Ak ste zmätení a cítite sa ako blázni, ak neviete, kto ste,
a máte pocit, že sklamete rodičov alebo sami seba,
to je prirodzená súčasť dospievania.
A ak toto dokážeme dať ľuďom,
trebárs aj jedinému dieťaťu, to by bolo skutočne úžasné.
Poď, Cornflake. Šikovná.
Darren včera upiekol quiche.
Aha, tvoj quiche je na kamere.
Super. Páči sa mi, ako ste to navrhli.
- Tam? - Áno.
Prídu psy a začnú nahlas chrápať,
znie to ako...
Rona, beriete si Dylana za manžela?
Áno.
Blahoželám, môžete sa pobozkať.
Šikovný. Máš to?
Výborne.
BUDOVA STEVEA JOBSA
Konečne!
Teraz v službe Disney+