Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTA
MANTA D'EMERGÈNCIA FARMACIOLA - CORDA DE REMOLC
Un viatge llarg?
BENGALES
No, ens mudem.
Han denegat la targeta.
Vaja.
Provaré aquesta.
Jake, rei, ajuda'm.
Vinga.
Ja està.
MUDANCES I EMMAGATZEMATGE
Que us he espantat?
Envia'm un sms.
Sí.
Adeu.
Per cert, em destrosses la vida.
Gràcies per dir-m'ho. On és el tiet?
No ho sé. No el tinc lligat amb una corda.
No siguis tan espavilada.
Ja t'ho deia. Arribo a l'hora. Esteu llestos?
Som-hi. A fer quilòmetres.
- Què espereu? - On eres?
M'acomiadava de tota la penya.
Ah sí? Per l'olor que fas, has fumat maria.
Què? Tu al·lucines. És el meu nou desodorant.
- Obre't la butxaca. - Ei!
Què fas? Ets policia de duanes? Va, que no anem en avió.
Si m'escorcolles, violaràs un dels meus drets humans.
Reggie, m'ho has promès. Ni drogues ni maria en tot el viatge.
I la meva intenció és complir-ho.
De debò.
Te'n cuidaràs prou.
Tot el viatge?
Sí, tot.
Tot el viatge.
Per sort, encara no marxem.
Apa!
Cameron, marxem d'aquí dos minuts i prou.
- Jo no vinc. - Quin greu.
Et quedes amb la família que vindrà a viure aquí?
I si no els agrada l'oloreta que fas?
Dormiré al llit del papa.
Se l'enduen d'aquí vint minuts.
M'és igual.
Va, nano. Hem de marxar.
Ep, Reg.
- Ei. - Vinga, dona'm una pipada.
Quina mena d'oncle comparteix un porro amb la neboda?
Aquest que tinc a la vora.
Una i prou.
Gràcies.
I me'l passes.
Suposo que en portes de reserva.
No, és l'últim fins que arribem a Houston.
L'hi he promès a ta mare.
Ara ets un home de paraula?
No siguis pocavergonya. I tampoc amb ta mare.
Per què? És culpa seva que ens mudem.
Que no. Escolta, la vida va així, Kelly.
Després de morir ton pare,
ta mare ha fet l'impossible per mantenir la família unida.
Haver de pagar-ho tot era massa per a ella.
Res no és el mateix sense ell.
Ja ho sé.
- Hola, mama. - Hola, reina. Com va tot?
- Ja sou a la carretera? - No, encara no. És que…
donava un últim cop d'ull a la casa.
- Quantes hores teniu de camí? - Tres dies.
Farem dues nits en un motel.
Serem a casa teva cap al divendres.
Truca'm si us fa falta res.
- Et trucaré de camí. - Bon viatge.
T'estimo.
- Jo també. - Adeu, reina.
Adeu.
Va, Cam! Vine cap aquí, escarransit.
No pararem fins arribar a Arizona.
- Si heu d'anar al vàter, feu-ho ara. - Per què no marxem ja?
Vinga, ja sabeu com va. Veniu tots.
Fem rotllana, tots plegats.
És obligatori?
- O fas pinya o et deixem aquí. - M'ho promets?
Au, va.
Para.
Pare nostre…
beneeix-nos i protegeix-nos durant aquest viatge
cap a una vida nova.
En el nom de Déu, amen.
- Amen. - Amen.
Amen.
Hem de marxar?
Sí.
Digueu al senyor Cross que li agraïm el seu ajut.
El senyor Cross estarà encantat.
Ens juguem la pell i ell es queda els beneficis.
Et sembla just?
Si no t'agrada el tracte, parla amb ell.
Si no, tanca la boca, col·lega.
Si ho fas, la palmaràs.
Al senyor Cross no…
A la merda, el senyor Cross.
Ep!
Què? Hi ha la poli? On som?
- Ja hi som? - Què passa?
No heu dit ni piu des de fa tres hores i mitja.
No fotem.
Ja, i què?
I esperava que faríem com la resta de famílies.
Podem fer conversa i xerrar una mica.
- No. - Per què?
És el que fan quan viatgen en cotxe.
Ja ho sé, és de bojos.
Sovint fan bromes, canten i…
fan jocs.
No, això ho fan a les pel·lícules.
És que, mama, no estem a l'any 1983.
Prou. Que tothom deixi el mòbil. Ho dic de debò.
Mama…
De debò?
T'ho diré ben clar. El mòbil és un privilegi, Kelly.
Ves amb compte o te'l prendré.
Entesos.
D'acord.
Xerrem una esto…
Perdoneu. És culpa meva.
Qui comença?
Entesos, començo jo.
Així m'agrada. Som-hi, Cam.
Jo declaro que traslladar-nos a Texas és un rotllo.
Exacte. Que bé! S'ha acabat la conversa, oi?
- Exacte. - Va bé, ja està. Com vulgueu.
No en sabeu gens.
Sabeu quants cops em vaig mudar de petita?
Vint-i-set.
Exacte, a 27 bases militars en disset anys.
Sí, ja ho sabíem.
- L'avi era coronel de l'exèrcit. - Era un pare genial.
Ens va ensenyar a caçar, disparar, lluitar i tota la pesca.
Ja ho crec que sí.
A tu t'encantava.
Escolteu, ja sé com us sentiu.
Quan mon pare ens feia mudar-nos, jo també m'empipava.
Em pregunto quants negres viuen a Houston?
O hi serem tot sols?
Que si viuen negres a Houston? Com?
No coneixeu la raper Megan Thee Stallion? Segur que sí.
- I Destiny's Child? - Qui són?
- En Willie D! - Scarface.
Scarface, els Geto Boys.
- No en conec cap. - Va.
Qui són tots aquests?
- Llegendes del hip-hop. - Ell encara no havia nascut.
Hi ha molts negres a Houston.
Ep, atenció. Mira endavant.
Redueix la marxa.
Òndia. Què és això?
Deu ser un desviament.
- Què coi passa? - Aneu a poc a poc.
"Desviament durant els propers 130 km."
Passeu pel voral.
Ara trigarem més temps.
Hauria d'haver portat maria.
DIRECCIÓ PROHIBIDA
Aquesta zona sí que està desolada.
Imagineu-vos què ens passarà.
El cotxe s'atura, ens envesteix un tractor
i sortim volant en un ovni.
Quines rucades.
Ens lligaran fort per la cintura
i els alienígenes ens tocaran el cul.
- A tu no t'ho faran, tiet Reggie. - Per què no?
Perquè només volen estudiar formes de vida intel·ligents.
- Ho captes? - Apa-li!
Com que ets nebot meu, no t'ho tindré en compte.
Bren, aquest nen és massa espavilat.
- Què faràs amb tanta intel·ligència? - Digue-m'ho a mi.
Ser llest de vegades és un inconvenient.
- Sobretot pels que t'envolten. - Un moment.
Em voleu enfonsar o què? Esteu tots en contra meu.
- Que no. - Escolteu.
Ja està. S'han acabat les barretes de xocolata.
- Ei! - Ho sento!
- Ni de conya. - Escolta.
- No. - Ja saps que t'estimen, oi?
- Ets el nostre osset. - Deixa'm.
Tant és. Encara no he demostrat el meu potencial.
Algun dia us deixaré amb la boca oberta.
Fins i tot a mi mateix.
INSERIU LA TARGETA
Us heu desviat a la interestatal?
Teniu pensat quedar-vos per aquí?
Per què? Li fa res?
No pas. A mi, no.
- Em compres un Red Bull? - No. Marxem.
Com? Per què?
Per què tens pressa?
Quants insectes he tret del parabrisa? Digues.
Tu… llença'ls a la brossa. I puja al cotxe ara mateix.
Però què passa?
Meuca!
- Reggie, desperta't. - Abaixa-la, soc aquí.
Atureu el cotxe. Au, baixeu.
Escolta, què els has dit perquè s'hagin creuat tant?
Mireu endavant, com si no hi fossin.
…em veus perfectament. Soc aquí.
- Què volen? - No ho sé.
No us preocupeu.
- De què vas? - Quins collons!
- És culpa meva, ho sento. - Què dius, ara?
Em tiraven la canya a la benzinera i em feien gestos.
Els he aixecat el dit.
Ets ruc o què?
Per què ho has fet? No has vist on érem?
Ei!
T'ho ben juro…
Meuca!
Han marxat, ja està.
Kelly, no ho facis mai més.
- Entesos. - Aquí tot és diferent.
Sí, ja ho sé.
Perdona'm.
No fotis.
Mama, què passa?
Ni idea, però de seguida ho sabrem.
Ens volen tocar la moral.
Aparta't, cony!
Quina merda. Ara hem begut oli.
Queda't al cotxe.
No m'hi quedaré. Aquests ases busquen brega.
- Sisplau, jo me n'ocupo. - Ni de conya.
Ho faig tot fatal, però soc expert en situacions així.
Que no! Petaràs i ells s'hi tornaran. I què faran als meus…
Per favor. No m'hi puc arriscar.
T'ho demano.
Truco a la policia?
No, la mama ho solucionarà.
Aparteu la camioneta, sisplau,
i deixeu-nos passar.
Gairebé ens mata.
Ens ha posat en perill.
- Mecagon. - Reggie.
Apa, nois. Ja us heu divertit prou.
Què he de fer perquè aparteu la camioneta?
Es podria disculpar.
Entesos.
Us demano perdó.
Ja està?
No n'hi ha prou.
Digui-ho convençuda.
O farem que tota la seva família es disculpi.
- No us hi acosteu ni un mil·límetre. - Llavors digui-ho de debò.
Us demano perdó…
…per haver arriscat la vostra vida.
De nois blancs.
- De nois bla… - Més fort.
Us demano perdó…
per arriscat…
…la vostra vida de nois blancs.
Disculpa acceptada.
Ha vist què fàcil?
Senyora, que només fèiem broma.
Reggie, tens res a dir? Vols fer cap comentari ara?
No. Tot va bé.
I vosaltres?
- Mama? - Què?
Podem arribar a Tucson a les set de la tarda.
A Tucson?
Sí, és a dues hores i deu minuts.
Buscaré un motel.
El més barat.
Anem justos.
Esteu bé?
MOTEL SUNSET DES DEL 1959
Mira.
- Què et sembla, aquesta? - M'agrada.
Mama?
Aquells homes d'abans, ens volien fer mal?
No ho crec.
Eren nois blancs dolents i babaus
que feien coses dolentes.
Som uns sensesostre?
Com?
És que, tècnicament, no tenim casa.
Escolta, nano.
No has de partir per aquestes coses.
Tu ets petit i la meva feina és fer-te de mare
i tenir cura de tu i de la teva germana, d'acord?
Tornarem a tenir casa?
I tant que sí.
Però una casa no fa una llar.
La fem nosaltres.
Tu, la Kelly, en Reggie i jo.
Si continuem tots plegats, mai no ens faltarà un sostre.
Trobo a faltar el papa.
Vine cap aquí.
Ja ho sé. Va.
Vine, rei meu.
No passa res. T'entenc. L'enyorem tots.
Tot anirà bé.
Això fa pena. Puc dormir al cotxe?
No.
Per què no? L'habitació és lletja i no hi ha intimitat.
- Vol petonejar en Zac en línia. - Tu, calla, bunyol.
- Mama, m'ha dit bunyol. - És que ho ets.
A la teva edat hauries de ser el doble d'alt.
- Com tu! - Ets més baix que jo!
Prou!
- Quines galtones! - Que no!
Em poseu tots dels nervis.
Avís familiar.
Que ningú entri al bany durant dues hores.
Jo em posaria una màscara d'oxigen. Us aviso.
Oi que m'he aprimat?
Sabeu què? Val més que ens en anem a dormir.
Demà hem de fer molts quilòmetres.
No puc dormir perquè en Reggie ronca.
- Que no ronco. - I la Kardashian no s'ha operat el cul.
Tiet Reggie, a l'escala de Richter, tu series un 8,5.
- Sabíeu que els dos sou adoptats? - Què?
Apa, prou.
A dormir.
- Bona nit. - Bona nit.
Colla de pardals!
No. No!
Ei, fem lluita de coixins? Tu també, germaneta?
Què?
No t'agradarà gens. En vols més?
Ei, tranquil.
Hosti tu.
Anem a dormir.
- Sí. - No vull que ens facin fora.
- Té. - Ara sí que rebràs.
- Si no te'n vas a dormir… - Va bé.
Mama, què era això?
Sembla que és a l'habitació del costat.
Què dimonis passa? Fan una festa o què?
- Són les quatre del matí. - És quan comencen les millors festes.
- Que no, sembla una baralla. - Què?
Truco a recepció.
- T'asseguro que no és cap festa. - Tinc por.
No m'estaré sense fer res.
- Què? - Mama, no hi vagis.
Soc infermera d'urgències. Potser és un home que apallissa una dona.
I tu et fotràs al mig?
- Mama, no. - Ei…
Què collons…?
Mama?
Mama, qui és?
Crec que se n'ha anat.
Sé com sonen els trets. I això ho era, segur.
- Potser hi ha algú mort. - Val més que hi vagi.
Cam, queda't aquí.
- Però… - Que et quedis.
Hòstia.
Kelly, truca a una ambulància. Han disparat un home a la gola.
- Què? - I no deixis sortir en Cam!
Espera, Bren. Ves amb compte.
És greu. És dessagnarà.
Escolti, soc infermera. Em dic Brenda, l'ajudaré.
Va bé.
Reg, porta tovalloles del bany.
Ves-hi!
Vostè, tranquil.
He trucat a un ambulància. Estan de camí. L'ajudaré.
Afanya't, Reggie! Aguanti.
Aguanti una mica més.
Escolti, se'n sortirà.
Quedi's despert.
Miri'm. Vinga, aguanti!
Hòstia.
Jake, sisplau.
Ajuda'm a superar-ho.
Et necessito.
Capità Hammers.
Hola.
No hem tocat res. L'hem esperat.
D'acord, doncs.
A veure què tenim.
Els testimonis del costat han avisat d'una baralla.
És en Harvey Ruck, el pinxo i cobrador del senyor Cross.
Segons un informador en Ruck i el seu soci, el Pepe Ochoa,
li havien d'entregar un suborn procedent del càrtel de Sinaloa.
Es veu que en Ruck volia anar per lliure. Llavors ha pelat l'Ochoa
i s'ha endut el botí.
Creus que és cosa del càrtel? No hem trobat els diners.
És probable, o potser va ser en Cross.
Està implicat en tots els tripijocs que hi ha per aquesta zona.
Fa una pila d'anys que provo d'atrapar aquest malparit.
T'asseguro que ho faré.
És qüestió de temps.
És d'una pistola de nou de mil·límetres.
Parlaré amb els hostes del costat.
És una família de quatre. Els he deixat marxar.
Com dius?
Sí, abans que vostè arribés. Els he pres declaració.
Aviam…
quants assassinats has investigat, tu?
Un.
Si aquella família pot identificar la veu de l'assassí,
estan en perill.
Seràs responsable de quatre morts.
He de parlar amb ells.
Deixes conduir en Reggie i a mi, no?
El teu carnet d'aprenent només és vàlid a Califòrnia.
Però si en Reggie no en té, de carnet.
Què? Un moment. Tinc un munt de carnets.
- Un munt? - Sents?
- I són vigents? - Sí. No sé de què parles.
Ja ho entenc.
- Digui? - Brenda Freeman?
Sí, digui.
Soc el capità J. D. Hammers de la policia estatal d'Arizona.
Estic al càrrec de la investigació d'un homicidi
al motel Sunset.
Crec que no ens hem creuat per ben poc. Hauran de tornar cap aquí.
Ho sento, capità.
Vull allunyar els meus d'aquell motel tant com pugui.
No li ho retrec, senyora Freeman.
Han viscut una cosa esgarrifosa.
Si s'atura, podem quedar en algun lloc.
Li he de fer unes quantes preguntes.
Ja els he dit tot el que sabia.
Sí, però és que…
Escolti, ara mateix no puc parlar.
Tinc el seu número. Li trucaré tan aviat puguem parlar.
- No ho entén… Escolti! - Que vagi bé.
Tinc un mal pressentiment.
Mama, de què parlaves?
No hi tornarem, oi que no?
De cap manera.
No, i tant que no.
TRUCADA ENTRANT
- Digui? - Hola.
Amb qui parlo?
Sabem el que heu fet.
Sabem el que us heu endut.
- Em penso que s'equivoca. - No pengis, Brenda.
- Com és que sap com en dic? - L'amo vol els diners, Brenda.
Com diu? Quins diners?
Te'ls has endut i ara els hi has de tornar.
No sé de què em parla. No em truqui més.
- Qui era? - Una dona amb veu rara.
Diu que m'he endut els seus diners. Deu ser una estafa.
Jo no en tinc, de diners.
A veure. Una hamburguesa de dos quarts de lliura.
És mitja lliura, no?
No tenen pebrots de dir-li mitja lliura.
GRANJA I MENJARS
Perquè no sona bé.
No.
És aquella pesada.
No contestis.
- Què et passa? - Res.
- Aquesta mirada em sona. - Quina?
Te'n passa alguna. Estàs inquiet i bellugadís.
- Però si no bellugo els ulls. - Ara, sí.
Com si tinguessis un secret o em volguessis mentir. Què passa?
Hosti.
D'acord.
Et volia fer una sorpresa a Houston.
Tota la vida m'han dit que soc el penjat de la família, no?
- Sense comentaris. - Aquest cop no soc el problema.
Tinc la solució.
D'on l'has tret?
El Senyor és el nostre salvador, m'ha caigut directe del cel.
Dona-hi una ullada.
- Però què co…? - Del paio mort.
Els tenia amagats sota la pica del bany.
Deuen ser per droga, no?
Com que estava més mort que viu, no li calien els calés.
Però hi ha una família que sí els necessita.
Et falta un bull o què?
Bren, era mort. El cor no li bategava.
Soc infermera! Sé que vol dir morir-se.
Et pensaves que així ens arreglaria la vida?
- Ens salvaria la vida. - Ens la destrossaria!
Tu dona'm les gràcies i no siguis tan negativa.
Podríem tornar cap a Los Angeles i recuperar la casa i la resta.
Has robat diners de l'escena d'un crim.
Qui m'ha trucat abans ha mort aquell paio pels calés.
I què?
Que l'amo sap que els tenim nosaltres. Sap qui som!
No exageris.
No tornarà pas.
I si torna? Ara seràs un gàngster o què?
Ja no faràs ajudant de menjars ràpids?
És un càrrec de categoria. Vaig pencar molt per aconseguir-lo.
Saps quantes proves de drogues em van fer? M'ofens.
- Hem de trucar a la policia. - Què?
Si els truques, ens arrestaran a tots.
Diran que el vam matar per fotre-li els quartos.
No som delinqüents.
Poc ens falta.
Som negres.
Vols arriscar la vida de la canalla?
Aquí la tenim.
- No contestis! - No, Reggie.
- No l'agafis. - Reggie, deixa'l anar!
Tenim els diners i els hi tornarem.
On sou?
No us ho diré.
Pateixes per la teva família? Amb raó.
Us els tornaré però serà amb les meves condicions, d'acord?
Ja us trucaré.
He rumiat sobre el que m'has dit.
Tens raó. Tens tot el dret a estar enfadada.
Ens en quedarem la meitat.
HOSTAL CENTER STAR A 100 METRES
Sí, a l'habitació de la vora.
I tant, Zac, el van assassinar. Hi havia sang pertot arreu.
Aquí manem nosaltres. Tu no poses condicions, sinó el Sr. Cross.
La bossa és a l'habitació 33 de l'hostal Center Star.
És a l'armari, al prestatge de dalt.
Que no em sents?
La clau és sota la catifa de l'entrada.
Agafeu els calés.
Som-hi.
Apa, enfilem la carretera cap a la fi del món.
Mama, què feies?
He agafat uns quants fulletons. Mireu.
No som turistes.
Estem recorrent una part nova del país.
Ho hauríem d'aprofitar.
Per fer cultura.
De debò? Per aquí hi ha cultura?
Mireu, després d'anit, ens convé relaxar-nos i estar tranquils.
Com les persones normals.
Per aquí res no és normal.
Tu tanca la boca.
OLD BRAVO UN POBLE DEL VELL OEST
Hola a tothom. Benvinguts a Old Bravo.
El poble on encara existeix el Vell Oest!
Dispara'l!
Ai, no! M'has ferit.
Passin.
- Ets un babau. - Que no.
- Ets a la presó. - Què?
- I tant. - No.
Ara hi ets tu.
Brenda, ets la meva germana gran i t'estimo.
Però has espifiat el millor que ens ha passat mai.
Amb aquells diners ja no tindríem problemes.
No tots els diners són legítims, Reg.
És igual. És el que diria en Jake.
I tant, que ho diria en Jake. Ara critiques el meu difunt marit?
Saps què? I per què no?
En Jake era un heroi, un déu. I sempre feia el correcte.
De què li va servir, a en Jake,
quan necessitava quimio i ràdio i no tenia diners?
Jo en vaig aconseguir!
És clar, et vas endeutar tant que vas perdre la casa.
Vas decebre els teus fills!
- Ets un malparit, ho sabies? - Sí, que ho sé.
Ho he sabut tota la vida
perquè tothom m'ho repeteix constantment.
Potser soc un pobre ajudant de menjars ràpids.
Però això no treu que no tinguis somnis.
I tu me'ls has destrossat.
Només us volia ajudar a tots.
Era l'únic que volia.
Tu ets l'únic que em queda.
T'estimo a tu i a la canalla.
Això ja ho saps.
No volia fer mal a ningú.
Això ja ho sé, Reg.
I també m'estimava en Jake.
Ja.
Sembla que Deu ens posa a prova cada dia del món.
- Que tranquil s'està, aquí. - Sí.
He d'anar al bany.
Reg, acompanya'l.
Ja no soc una criatura.
D'acord. Però torna de seguida.
Va bé.
Afanya't.
Atenció. Ho heu sentit?
Ja és migdia.
Està a punt de començar un duel. Atanseu-vos!
- Sembla real. - Qui guanyarà?
- Aquell d'allà. - Entesos.
TRUCADA ENTRANT
Què?
L'últim que es va burlar del senyor Cross la va palmar.
Volem els calés.
Els tinc aquí. Són a l'habitació.
Llavors ves a buscar-los.
Jo no hi penso tornar.
Això que tens és d'ell, Brenda.
I ara el senyor Cross té una cosa teva.
Bren?
En Cross és aquí. Busca en Cameron i porta'l al cotxe de seguida.
Ràpid. Hem de marxar.
- Què passa? - No preguntis. Fes el que et dic.
Cam! Ets aquí, nano? Va.
Som-hi, nano. Hem de pirar.
M'he equivocat.
Ho sento.
T'ha caigut això?
Merda!
Cam!
- Em diràs què coi passa? - Tu puja al cotxe ara mateix.
Ai, Senyor.
D'acord. Ja hi soc. I ara, què?
Hola, Brenda.
Soc el senyor Cross.
El tinc aquí.
Sisplau, no li faci mal, d'acord?
Si truques a la policia o me la tornes a jugar,
també segrestaré la teva filla.
Sisplau, per l'amor de Déu, no ho faci.
Tens dues hores per recuperar els calés.
Porta'ls a Old Bravo i truca'm.
Si no, el teu fill morirà.
Mama!
Ajuda'm!
- Cam? - T'ho juro, si li fa mal…
Torno al motel a buscar els diners.
Què passa? On és en Cam?
- L'han segrestat. - De debò?
En Reggie t'ho explicarà. Me n'he d'anar.
I on vas?
A buscar en Cam, però tu et quedes aquí.
No! És el meu germà. T'hi acompanyo.
Si em preocupo per vosaltres, no podré fer el que em demanen.
Espera'm aquí. Ja et trucaré.
Mama! No!
Mama! Espera'm, sisplau.
- Vinga. - Mama!
Soc aquí.
- Mama! - Kelly, confia en ella.
Mama!
Em sap greu, reina.
Mama!
Va, sortiu del mig!
Val més que no li feu mal.
Persegueixo un Chevy Suburban en direcció oest, a l'est d'Old Bravo.
Hem localitzat un cotxe amb la matrícula sortint d'Old Bravo.
El condueix una dona de rassa negra.
Aquí el capità Hammers. És una testimoni.
Si us troba el càrtel o en Cross, la matarà. Retrocediu.
Abandoneu la persecució.
No la perseguiu.
Verge santíssima.
"Que no pateixi"?
Aquests darrers sis mesos han estat un malson
i tot es va complicant.
Ja ho sé.
Sento com si el papa encara hi fos.
Com si no fos mort, m'entens?
Sento la seva veu i li veig la cara.
I no el vull oblidar.
No el vull perdre.
Sempre tindràs el papa a prop teu. Em sents?
Creu-me.
La mama trobarà en Cam. T'ho prometo.
T'ho suplico. Digue'm què passa.
L'he espifiat, Kelly.
Fins dalt de tot.
Què?
No!
Què? Entesos.
Respira.
Ei!
Tu!
Atura't! No!
Para!
No, sisplau! No marxis, per favor!
No!
Atura't!
Et veig.
Hòstia.
Mala puta.
Para!
Atura't!
Merda!
Et veig. On vas?
És meva! Torna-me-la.
Ves a parir!
Torna-me-la, lladra de merda!
Ei, tu!
Llança el bat.
Ep. Escolta… Abaixa-la.
Tanca la boca.
O sortiràs disparada cap a l'Àfrica.
Mace!
Hòstia tu.
Qui tenim aquí?
Aquesta dona m'ha robat una cosa però ja l'he recuperat.
Me n'aniré amb el cotxe de seguida. No vull problemes.
Mala sort.
Perquè ara ja en tens.
Mira, ara no tinc temps.
Ensenya'ns què hi ha dins.
No.
Me'n vaig.
Guaita tu.
Mama, contesta.
Has trucat la Brenda. Parla quan sentis el senyal.
Mama, som al restaurant Lucky 13, als afores d'Old Bravo, entesos?
Truca'm, per favor!
En Reggie m'ho ha explicat tot i tinc molta por.
Disculpeu-me.
Sou la família Freeman?
Soc el capità Hammers, de la policia estatal d'Arizona.
Investigo l'homicidi que es va produir anit al motel Sunset.
Com que no éreu a Old Bravo, he pensat que seríeu aquí.
No hi ha cap més restaurant a molts kilòmetres.
- Vam parlar amb la policia. - Ja ho sé.
Us fa res que segui aquí?
Maca, porta'm un got ben gros de te gelat amb molts glaçons.
- Gràcies. - I tant, capità.
Llavors…
tu deus ser la Kelly.
I tu, l'oncle.
Soc en Reginald Beaumont.
Ara ja sé on sou vosaltres dos.
Pel que fa a la teva mare i el teu germà,
fa poc han vist la teva mare anant a tot gas amb el cotxe.
I on és el teu germà Cam?
Era amb ella.
Potser no l'han vist perquè és baixet per l'edat que té.
- Ben dolcet. - Gràcies.
Què us sembla si anem al gra?
Ha desaparegut una fortuna en diners de la droga.
Si els te la teva mare, està ficada en un bon embolic.
O bé és del càrtel de Sinaloa o del senyor Cross,
el delinqüent més despietat de la zona sud-oest.
Ha mort com a mínim 50 persones.
Si vols recuperar la teva mare i el teu germà,
m'has de dir on són.
Si no…
els podeu donar per morts.
Reggie.
Escolti! Un moment.
Han segrestat el meu germà. Ens pot ajudar?
Ha sigut el senyor Cross.
Sisplau.
No t'embalis, malparida.
Per passar desapercebuts, us duré al meu ranxo.
La mama ens hauria d'haver trucat.
Què passa?
Aquell cotxe ens segueix des de fa vuit kilòmetres.
Quan redueixo, fa el mateix.
I quan accelero, també.
Creu que és el senyor Cross?
No crec es dediqui a fer la feina bruta ell mateix.
Potser és un dels seus pinxos.
No ens podem arriscar.
Però val més que us ajupiu.
Ja podeu seure i respirar.
Perdoneu que us hagi espantat, però me n'havia d'assegurar.
Creu que provarà de carregar-se ma germana i mon nebot?
No deixaré que això passi.
No! Deixa'm anar.
Ep, Mace! Ja s'ha espavilat.
Mira qui hi ha.
La matriarca també vol canya.
- No em toquis. - Vaja…
Ja saps què diuen?
Si proves la xocolata blanca, ja no en voldràs cap altra.
- Ets una… - Merda, no em toquis!
- Deixeu-me marxar. - M'ha trencat el nas, la porca.
Deixeu-me marxar o li trenco el coll a aquesta bandarra.
Fes-ho. Una meuca menys.
Agafa els calés!
Tu, ni els toquis!
Dona'm la bossa.
Tu no aniràs enlloc.
- No, sisplau! - Agafa la bossa!
No!
Fill de p…
- Agafa-la Mace. - És meva.
No t'esveris.
Necessito els diners per recuperar el meu fill.
Tant se me'n fot, el teu fill.
Sí, carrega-te-la! No et dispararà.
Hòstia!
Mace, aquesta porca m'ha disparat!
He fallat. Et volia disparar als collons.
Em queda una bala. Qui la vol?
No ens pots disparar a tots.
No caldrà.
Aquells diners són del senyor Cross.
Sabeu qui és?
Què farà quan sàpiga que li heu robat els calés?
Fiqueu-los a la bossa, collons.
Au, va, feu-ho.
- Tots. - A dins!
- Ràpid! - Feu el que diu.
Mecagondeu!
Mira.
No cal que li expliquis tot això, d'acord?
No t'hem fet cap mal, oi?
Hi pensaré mentre m'allunyo d'aquí.
Si el senyor Cross o els seus amics es presenten aquí,
la meva dona Val té tanta punteria com jo.
Quiet.
No et preocupis. És manso.
- No m'agraden el gossos. - Els menuts també li fan por.
És que els més menuts tenen les dents més esmolades.
Au ves!
- Hola, maca. - Hola, rei.
Són la Kelly Freeman i el seu tiet Reggie, de Califòrnia.
- Encantat. - Molt de gust. Encantada.
Hola, Kelly. Que tens gana, maca?
No, gràcies. Estem bé.
Reggie, Kelly, doneu-me un cop de mà.
Com que l'he hagut de sedar, es deu trobar una mica grogui.
Hòstia, no!
Ho veieu? Està sa i estalvi.
- Cam. - Et mataré, malparit.
No ho faràs. Està viu.
Amo.
Tu i les teves sorpreses.
Ja, no me n'he pogut estar.
On són els meus diners?
Mama, som al restaurant Lucky 13, als afores d'Old Bravo, entesos?
Truca'm!
En Reggie m'ho ha explicat tot i tinc molta por.
On és la meva família?
Vinga.
Va, agafa el telèfon. Contesta'm, Kelly.
TRUCADA ENTRANT MAMA
És la mare.
Potser els truca per dir que té els diners i que ve cap aquí.
Has passat un calvari aquestes 24 hores, J. D.
Ha sigut culpa meva.
He subestimat en Harvey Ruck.
Ell no sabia que li havia posat un localitzador al cotxe
i no m'ha costat trobar-lo.
Aquell malparit es feia el brau.
No he tingut més remei.
He hagut de tocar el dos abans de trobar els diners.
Els volia anar a buscar un cop acabés el meu torn.
Però ara ens els portarà la senyora Freeman.
Ja hi pots comptar.
Ets un bon home.
El millor.
T'estimo fins a la mort.
Escolta, no ens passarà res.
No deixaré que ningú ens faci mal.
Quan vingui la mama, ens deixaran anar.
T'ho prometo, entesos?
On és la meva família?
T'enviem una foto familiar.
No facis tard.
O rodaran caps abans que arribis.
18 KM RUTA 23 MIN
Merda.
TOMBEU A LA DRETA D'AQUÍ 2,25 KM
Aquesta trampa és per a la mare. I nosaltres som l'esquer.
Ens hem d'escapar.
Però com? Sembla el soterrani d'una pel·li de terror.
I per allà?
Ai, Senyor.
Deu meu!
- Està rovellada i no s'obre. - Té, Kelly.
- I si ens senten des de dalt? - No ens sentiran.
Més fàcil, impossible. Cam, passa'm un drap d'aquells.
Va bé. Embolica'l al mànec de l'escombra.
Així, ara agafa la punta i frega'l contra el vidre,
justament al mig, i pica'l amb un cop sec.
Pam!
Entesos.
- Endavant. - M'aixeques?
Hosti, no!
M'ha mossegat.
Ai, senyor!
Que callis, gos del dimoni. O et fotré una pallissa!
- Ja està. - Aquí, nano.
No et moguis.
Ara ve.
Ai, perdona'm! Ja està.
Som-hi!
Collons!
Entesos.
Us hauria hagut de dir que tinc un gos alarma.
Però tinc bones notícies. La vostra mare arribarà de seguida.
Heu de pujar tots amb mi.
Sento haver-vos-hi involucrat.
Però tan aviat recuperi els diners, us deixaré anar.
- Podrem marxar sense més ni més? - Exacte.
Mentider fastigós.
Què m'has dit?
Ja ho saps, trepa descolorit.
Aquesta demostració d'hospitalitat barata del sud que ens fas
te la pots fotre al teu cul de cowboy.
No els tocaràs ni un pèl.
Ara t'ensenyaré bones maneres, xaval.
Perfecte.
Aquí tens lleixiu, malparit!
J. D.!
Kelly!
Em pensava que eres una velleta encantadora.
Reggie!
Deixi'l anar.
Que el deixi anar.
Guaita, aquest nano.
No em dispararàs.
Té raó.
Ell, no. Però jo, sí.
Deixi'l anar.
No us volíem fer mal.
Malparida,
ja pots baixar les escales, mestressa de casa malvada.
Ara mateix!
Passa cap a…
Dona'm l'arma, els mòbils i pire'm d'aquesta casa de tarats.
Gràcies, nano.
No vull que et moris.
Soc aquí. No m n'aniré enlloc, em sents?
T'ho prometo. Enlloc.
- D'acord? - Sí.
Ara marxem d'aquí. Apa, anem a buscar la mama.
J. D., s'escapen.
- Estàs bé? - Aquella imbècil m'ha ruixat amb lleixiu.
Hi veus?
M'hi veig prou per disparar.
Mama, vinga. Contesta.
Per favor.
- Vinga. - Kelly!
Mama! On ets?
Ja gairebé hi soc, però no tinc bateria.
Em penso que et sento, però no et veig.
Mama, on ets?
Mama!
- Cam! - Mama!
Verge santa!
- Mama! - Kelly!
Cam, amor meu.
Mama, en Reggie ens ha salvat.
Gràcies, Reg.
Per cuidar els meus fills.
Són l'únic que tinc.
Tu també.
D'acord, mama, escolta'm.
El senyor Cross és el capità de la policia estatal d'Arizona.
- Què? - El capità Hammers és el senyor Cross.
És corrupte i supermalvat. I la seva dona està com un llum.
Ens volien matar.
- On són ara? - Tancats al soterrani.
Val més que marxem.
Espereu! I els calés?
Es queden aquí. Així ens podem escapar.
No fotis, va.
En Hammers, o en Cross, com es digui, no complirà el tracte.
Ja ho saps.
Els deixem aquí.
Digue'm que n'estàs ben segura.
Els deixaré on aquest psicòpata els vegi bé.
Vinga, marxem.
- Dona'm l'escopeta. - Te.
Corre!
On són?
Mira.
No poden ser gaire lluny.
Mira què hi ha aquí.
És hora d'anar de cacera.
No l'engeguis fins que t'avisi.
Ho pots fer, Kelly.
- Apa. Engeguem-lo. - Kelly, endavant.
- Vinga. - Va, per favor.
- Reg, l'hauràs d'arreglar tu. - De seguida.
Cap a on?
No ho sé. Els he perdut la pista.
És la corretja del ventilador.
- Mira que n'ets de llest. - Gràcies.
Podries ser científic de gran per millorar el món.
- Em faries molt feliç. - Ho faré, tiet Reg.
Apa, aparta't.
Va, engega el motor.
Entesos.
- Sí! - Sí!
Així m'agrada.
- Sí! - Apa!
Ho hem aconseguit!
Ja us he trobat.
Continuem fins arribar a ca la iaia?
I tant.
Només pararem per fer benzina.
Entesos.
Amén.
- Merda, tenim companyia. - Què?
Agafa fort el volant.
De pressa!
- Ajupiu-vos! - Ara sí que em faran cas.
- Déu meu! - Agafa-la. Ens hem de defensar.
Apunta i prem el gallet, com et va ensenyar l'avi.
La meva família és sagrada.
Ara ens disparen.
Quina merda! No hi veig.
- Sí! - L'has encertat?
- Ja ho crec. - Continua. No redueixis la marxa.
Ja són aquí.
Ai, Senyor!
- No! - No!
- Has fallat, cabró! - Continua recte.
Bren, vigila.
- Mama! - Ai!
Ara ho tinc fàcil.
Agafeu-vos. Me'n sortiré.
Ves amb compte.
Mama, vine!
Vigila!
- Mama! - Mama!
Frena, Reg! Que frenis!
- Mama! - No!
Ara mano jo.
Us heu saltat les normes.
Adeu-siau.
No.
No!
Ai, mama!
Verge santíssima.
Entesos, ja n'hi ha prou!
Em voleu a mi? Vindré amb vosaltres.
Vindré jo, d'acord?
Sisplau!
Mama, no.
És impossible no encertar-la.
- Salteu! Sortiu ara mateix! - Cam, va!
No.
Les normes les poso jo.
Fill de puta.
- Ei, mama! - Mama!
Amor meu.
Estàs bé.
Ja s'ha acabat.
Va bé.
S'ha acabat el malson.
Soc aquí.
No us deixaré mai.
- Mai de la vida. - D'acord.
Va, home.
Tu també.
Ja saps com va.
Apa.
Gràcies a Deu.
Gràcies, Jake.
De debò.
Reggie?
Condueix sense parar fins que arribem a Texas.
I tant.
NO AVANÇAR
BENVINGUTS TOT ÉS MÉS GRAN A TEXAS!
Gràcies.
Que aprofiti.
Escolteu, no patiu pel compte. Us convido jo.
Com?
Què espereu? Comenceu.
I no t'acabis el xarop, Kelly.
Pagues tu?
Sí, Bren. Dona'm…
No pot ser.
El què?
Els ulls et belluguen sense parar. Què has fet?
Quants en tens?
Prou per començar de nou.
Exacte, i en tinc moltes més com aquests.
Verge santíssima!
És que les gofres estan boníssimes amb una pila de xarop pel damunt.
I mantega. N'has de posar molta.
Els hem de tornar.
Tornar-los a qui?
És veritat, mama. A qui?
No podem posar un anunci.
No, de cap manera.
Cam, Kelly. No us el mireu així. No és un bon exemple.
Perdona, soc un exemple genial.
Hem de tornar els diners a…
No ho sé.
A algú.
Oi que sí?
Mama, ens els quedem.
Com a indemnització.
Jo diria que guanyem per majoria.
Va, menja, que es refreda l'esmorzar.
Sí. Au, va, mama.
Fem pinya.
I celebrem-ho.
Vinga.
En família.
Passa'm el xarop.
Gràcies a Deu.
Val més que guardem els diners. No volem problemes.
Texas no pot competir amb Arizona.
Subtítols: Cristina Casas Peregrina