Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎URMEAZĂ UNELE ÎNTÂMPLĂRI ADEVĂRATE.
‎PĂRȚILE IMPORTANTE, ORICUM.
‎Stai! Poliția!
‎Opriți fata aceea!
‎Mă scuzați!
‎- Mii de scuze! ‎- Ia vezi!
‎Uită-te pe unde umbli!
‎Opriți-o!
‎Mai bine vă explic.
‎Mă numesc Enola Holmes. ‎Poate vă amintiți de mine.
‎După ce am rezolvat primul caz…
‎Bună!
‎…am început o afacere.
‎O agenție de detectivi…
‎AGENȚIE DE DETECTIVI
‎…gata să-și primească primii clienți.
‎Urma să mă alătur ‎marilor detectivi ai epocii.
‎- Det. Field. ‎- Da.
‎- Mackenzie Macintosh. ‎- Bună!
‎- Sir Alfred Hornblower. ‎- Dii!
‎Și infamul Reginald Swain.
‎Și, pe deasupra, ‎m-aș fi alăturat fratelui meu.
‎I-aș fi fost egală.
‎Detectiv pe cont propriu,
‎demnă de numele Holmes.
‎Felicitări!
‎Sau așa am crezut.
‎Mă adresez secretarei?
‎- Câți ani ai?! ‎- Vai, ce tânără ești!
‎Dar vârsta mea e un avantaj!
‎Pot merge unde alții nu pot, ‎să explorez ce alții nu vor.
‎Și pot lupta. Știu jiu-jitsu.
‎- Dar ești fată! ‎- Da, sunt.
‎Ce experiență ai?
‎- Cazul Tewkesbury? ‎- Era Sherlock Holmes.
‎A fost Sherlock…
‎- …Sherlock Holmes, nu? ‎- Vă asigur că a fost cazul meu.
‎Tewkesbury e un om bun. Curajos băiat!
‎- Spune-mi… ‎- Zi-mi…
‎- Spune-mi… ‎- Da?
‎Fratele tău o fi disponibil?
‎Citiți știrile!
‎Sherlock Holmes ‎și cazul cadavrului din Brixton!
‎Deci… fratele meu.
‎Eu nu aveam niciun caz, ‎iar Sherlock nu mai prididea.
‎Deși cel mai recent ‎părea că-i dă de furcă.
‎Între timp, mama e tot fugară…
‎MÂNCARE DE BEBELUȘI
‎…și încearcă să treacă neobservată.
‎Deși nu e punctul ei forte.
‎DREPTURI EGALE PENTRU FEMEI
‎ÎNCHIS
‎ENOLA HOLMES ‎AGENȚIE DE DETECTIVI
‎Da, și mai e și el.
‎Lorzii mei, reforma nu înseamnă ‎o îndatorire de îndeplinit
‎sau o lege de aprobat,
‎ci este nevoia constantă de schimbare.
‎Așa este!
‎Lordul Tewkesbury, ‎adeptul schimbării și progresului.
‎La el se merge pentru cauze nobile.
‎Dar nu aveam timp de zăpăceli. ‎Și, oricum, tot nătărău rămâne.
‎Prea mulți oameni au ca unic scop în viață
‎să se încadreze în lumea înconjurătoare.
‎E o greșeală.
‎E drumul tău, Enola.
‎Uneori, te vei împiedica.
‎Uneori, vei cădea.
‎Dar, oricât de pierdută te-ai simți,
‎dacă rămâi un om autentic,
‎drumul te va găsi din nou pe tine.
‎Dar drumul meu, se părea, ‎ajunsese la final.
‎Dădusem greș.
‎Nu puteam decât să plec acasă.
‎Enola Holmes?
‎Da?
‎Deci am nimerit bine!
‎E adevărat că îi găsiți pe cei dispăruți?
‎ENOLA HOLMES ‎GĂSIRE PERSOANE DISPĂRUTE
‎De unde ai anunțul? ‎E vechi de luni întregi.
‎L-am găsit pe stradă.
‎Pe cine ai pierdut?
‎Pe sora mea.
‎Atenție!
‎A dispărut acum o săptămână.
‎Toți spun că a fugit, ‎dar Sarah nu ar face așa ceva.
‎Nu mie.
‎Doar ea mi-a rămas din familie.
‎Pe aici!
‎Celelalte fete sunt încă la muncă.
‎- Ceai? ‎- Mulțumesc.
‎Îi pot vedea dormitorul?
‎Al nostru, adică?
‎Vă aflați în el.
‎Avem noroc. Fetele stau, ‎de obicei, câte cinci în cameră.
‎V-ar putea ajuta.
‎Sarah le lasă brânză la îndemână.
‎E un om blând.
‎Cum arată Sarah?
‎Cam atât de înaltă.
‎Drăguță.
‎Chiar frumușică.
‎Ochi verzi, păr roșcat.
‎- Pistrui… ‎- Păr roșcat?
‎Nu suntem surori tipice.
‎Surori de cruce.
‎Sarah a adăpostit-o.
‎Bess, ea cine e?
‎- Enola Holmes. ‎- E detectiv.
‎Pare că ar lua-o vântul.
‎Mae!
‎Deci, Bessie, ce purta Sarah ‎în ziua când a dispărut?
‎Ce face?
‎Își pierde timpul.
‎Cealaltă rochie a ei, cea verde.
‎Îi place să citească?
‎Da. A învățat singură.
‎Spunea că trebuie cunoști ‎lumea în care trăiești.
‎Machiaj.
‎Avea un pretendent?
‎Nu. Dar s-au arătat destui interesați.
‎Nu era mare grădinar.
‎Ce-ar fi să termini cu adulmecatul?
‎Taci, Mae, las-o să-și facă treaba!
‎12 MARTIE
‎Data de 12 martie îți spune ceva?
‎Ajunge!
‎Nu ne trebuie ajutorul celor ca tine!
‎Eu am găsit-o, așa că rămâne!
‎Ce-și mai bagă nasul fata asta!
‎- Și n-a lăsat niciun bilet? ‎- Doar astea.
‎Avea două slujbe. ‎Nu ne-am fi descurcat altfel.
‎Spăla pahare la o bodegă.
‎Un loc numit Coarnele Cerbului.
‎Le puteți păstra.
‎Nu e nevoie. Ne socotim mai târziu.
‎Spune-mi, când ai văzut-o ultima dată?
‎Acum o săptămână, ‎la fabrica de chibrituri.
‎S-a certat cu dl Crouch, ‎maistrul, în biroul lui.
‎- De ce? ‎- El a zis că e hoață.
‎Dar Sarah e cinstită.
‎La fabrica de chibrituri lucrează ea?
‎Acolo lucrăm toate. ‎Suntem fetițe cu chibrituri, nu?
‎Atunci, de acolo începem.
‎Deci îl luați? Acceptați cazul?
‎Mulțumesc, dră Holmes!
‎Mulțumesc.
‎În sfârșit, primul meu caz!
‎De fapt, al doilea.
‎Te voi găsi, Sarah Chapman.
‎Păr roșu, rochie verde.
‎Machiaj, cărți științifice. 12 martie.
‎Orice ai fi făcut…
‎vânătoarea a început.
‎Țineți aproape și urmați-mă!
‎Câte fete lucrează aici?
‎Cinci sute, poate șase.
‎Cum arăt?
‎- Îmi stă bine baticul? ‎- Vă stă la gât, deci…
‎- 'Neața, Bessie! ‎- 'Neața, Doris!
‎Gura.
‎- Gura. ‎- Haide!
‎- Următoarea! ‎- Afară!
‎- Vă rog, dle Crouch! ‎- Afară!
‎- Gura. ‎- Tu la ce te uiți?
‎Hei, fata nouă! Numele în registru!
‎HILDA PREMENT
‎Gura.
‎- Ce căutați? ‎- Tifos.
‎Ăsta e fosforul.
‎Fiți pe pace, vă obișnuiți cu mirosul!
‎Aici lucra ea?
‎Pui chibriturile pe pieptene,
‎le aduni
‎și le pui în cutie.
‎E destul de simplu. Încercați!
‎Te costă un penny din leafă!
‎Acum învață și ea, dle Crouch.
‎Să învețe mai repede, ‎ca să nu-ți iau și ție unul!
‎Mai vrea cineva scădere de leafă?
‎Tu? Ce zici?
‎Nici nu credeam.
‎Bun, înapoi la treabă!
‎Trebuie să intru în biroul acela.
‎Nicio șansă!
‎Nu mai vorbiți!
‎E nevoie doar de un lucru mărunt
‎ca să schimbe regulile lumii.
‎CHIBRITURI LYON DE UN PENNY
‎Hei! Mai repede cu degetele!
‎Ura!
‎Cum naiba s-a întâmplat asta?
‎Adunați-le!
‎Hai odată, adunați-le!
‎Bun, înapoi la treabă!
‎Ce căutai aici?
‎PROFIT
‎Haideți, fetelor!
‎CHIBRITURI DE DOI PENCE
‎Roșu.
‎Pierdem timpul!
‎Nu te uita așa la mine!
‎REGISTRU
‎Nu mai vorbiți!
‎Ochi verzi, păr roșcat.
‎Deci chiar ai furat ceva.
‎Charles!
‎E șantaj pe față!
‎E criminal.
‎- Am buzunarele goale. ‎- Și ale mele or fi pline?
‎Mi-ai promis că vei găsi ‎persoana care ne face asta.
‎Pari aproape amenințător, dle Lyon.
‎Nu la asta mă așteptam ‎când ne-am început înțelegerea.
‎Și acum furtul le pune capac!
‎- L-ai auzit. Rezolvă problema! ‎- Vino, William!
‎Dle, aveți suspiciuni ‎în privința identității autorului?
‎Ți-aș mai cere-o dacă aveam?
‎Dar, dle, dacă ne-am gândi ‎că furtul ar putea avea legătură?
‎- Am niște idei… ‎- Ți-am cerut eu sfatul?
‎Sau ți-am spus doar să te ocupi?
‎Mă asigur că află cine trebuie, dle.
‎Dră Troy!
‎Da, domnule.
‎Doamnele noastre produc ‎la cel mai înalt nivel de eficiență.
‎- Nu-i așa, William? ‎- Da, tată.
‎Vă rog!
‎Doris, ce mai faci? Ce mai face sora ta? ‎Tot se simte rău?
‎Da, dle Lyon.
‎Tifos.
‎E boleșnița veacului nostru.
‎De doi ani ucide fetele astea.
‎Îmi frânge inima.
‎Lord McIntyre, îți sugerez un mic prânz.
‎Cred că îl merităm.
‎Cum a reușit Sarah să intre în birou?
‎Un banc de lucru a luat foc. ‎I-a distras atenția maistrului.
‎Al cui banc?
‎Al lui Mae?
‎Da!
‎Sunteți un detectiv bun, Enola Holmes.
‎Toți cred că profesia de detectiv ‎e plină de reguli,
‎dar, de fapt, e doar una.
‎Trage de orice fir dezlânat găsești!
‎Ea e un fir dezlânat…
‎așa că trag de ea.
‎Bună seara, dle! Ce plăcut este afară!
‎Domnișoară, mă tem că sunt însurat.
‎PARAGON
‎Bună, scumpo!
‎Ți-ai uitat biletul?
‎Doi pence pentru o fețișoară dulce ‎de trișor ca a ta!
‎Juma' de penny una!
‎Caramele adevărate.
‎Juma' de penny una!
‎Unde ești, Mae?
‎Mă scuzați, dle!
‎Și iat-o cum apare!
‎De unde-ai pălăria ceea? ‎De unde ai țilindrul?
‎Nu-i așa că-i tare faină ‎Și te face mândru?
‎Aș vrea și eu una ‎Ce la fel să fie
‎Oriunde-aș fi, mi se zice ‎„De unde ai pălărie?”
‎De unde-ai pălăria ceea? ‎De unde ai țilindrul?
‎Nu-i așa că-i tare faină ‎Și te face mândru?
‎Aș vrea și eu una ‎Ce la fel să fie
‎Oriunde-aș fi, mi se zice ‎„De unde ai pălărie?”
‎Și acum, tocmai din îndepărtatul Shanghai,
‎dl Lee și lumea sa plină de iluzii!
‎Tu mi-ai luat bățul de tobă?
‎Nu, caut o fată pe nume…
‎Avea două slujbe.
‎Un loc numit Coarnele Cerbului.
‎Ai cinci secunde să-mi spui ce cauți aici.
‎Sarah lucra aici?
‎Așa e, nu? Și Bessie nu știe.
‎Bessie nu știe multe. ‎Și nu-i cazul să i le spui.
‎Știu că ai ajutat-o să ajungă în birou. ‎A luat acele pagini. De ce?
‎- Ce a pățit? ‎- Lasă-ne în pace, bine?
‎Moțatele ca tine ‎n-au ce căuta în lupta asta.
‎Cu moț sau nu, măcar la lupte mă pricep.
‎Spune-mi unde se ascunde și ce știe!
‎Nu e rău deloc.
‎Orice aveți de împărțit, ‎Mae urcă pe scenă în 30 de clipe
‎și încă e îmbrăcată în bărbat.
‎Așa că dă-i drumul! Acum.
‎- Scoate-o de aici! ‎- Cu plăcere.
‎Haide!
‎Unde se machia Sarah Chapman?
‎Era plină de secrete și o actriță bună.
‎Aș fi scăpat de ea dacă nu era bună, ‎dar atrăgea bărbați cu buzunare adânci.
‎Mereu era de folos. Șterge-o!
‎Care bărbați?
‎Venea în mod regulat ‎un domn care părea din înalta societate.
‎Îi picase ei cu tronc.
‎Îi trimitea flori, scrisori.
‎Numele lui?
‎Nu l-a spus vreodată.
‎Vezi tu, ele toate speră ‎că vor da peste dragoste.
‎Dar nu se întâmplă așa.
‎Asemenea bărbați vor ceva ieftin,
‎dar îi costă mult însurătoarea.
‎Când noi doi mâncam din al iubirii fruct
‎Fructul iubirii?
‎În cer, deasupra, se auzea un clopot
‎Deci colindă acel loc ‎Cu flori de-un alb neprihănit
‎Capela ne așteaptă într-un loc ferit
‎Și un mac.
‎Oare așa îl cheamă?
‎De ce a plecat ea?
‎MOTIV?
‎CINE E ACEST BĂRBAT?
‎A fugit cu acest individ?
‎O NOUĂ VIAȚĂ?
‎Sau fuge de el?
‎PERICULOS?
‎Sper că e a doua variantă. ‎Poezia lui e foarte proastă.
‎Pleacă, băiete!
‎- Sherlock? ‎- Enola.
‎Ce cauți aici? Nu ești în siguranță.
‎Sunt oameni de speriat pe aici.
‎Să-mi spui când dai peste unul!
‎- Frate, ești în apele tale? ‎- N-am nimic.
‎A fost o neînțelegere ‎legată de un pahar de vin
‎și al apartenenței sale. Și…
‎găsesc că, după vin, ‎mâinile și picioarele te trădează.
‎Să te ducem acasă!
‎De obicei nu beau, ‎dar, vezi tu, am un caz.
‎- Care-mi dă de furcă. ‎- Birjar!
‎- Salut!
‎- Unde mergem? ‎- Strada Baker nr. 221.
‎STRADA BAKER
‎Se pare că frate-meu e greu ca plumbul.
‎Parcă ai căra un cal mort. ‎Pe care stă un alt cal mort.
‎Ăla e A. Eu stau la B.
‎Nu știam că ai scări!
‎E bine să ai mereu scări, ‎ca să nu calce lumea pe tine.
‎E un pont. ‎Poate că ar trebui să-ți notezi.
‎Bine. Ridică piciorul drept!
‎Acum, stângul.
‎Stângul e un picior mai bun. Să-ți notezi!
‎Așa!
‎Acasă. Bravo, Sherlock!
‎Mă descurc.
‎Vezi?
‎Strada Baker.
‎- Dar ce dezordine e! ‎- E perfect.
‎Nu atinge nimic!
‎Ce anchetezi?
‎Ce-ți pasă? Lucrez singur. E personal.
‎Acum taci, mă gândesc! ‎Nu trebuie să fii întrerupt când gândești.
‎- Ar trebui… ‎- Să notez?
‎Nu intra acolo!
‎Nu.
‎Ultimul caz al lui Sherlock.
‎UNDE S-AU DUS?
‎Fascinant!
‎CINE EȘTI?
‎Și de ce, mă rog, ai mutat totul?
‎- Nu văd nimic diferit. ‎- Nimic diferit?! E…
‎Te doare capul? Oare de ce?
‎De asta nu invit musafiri aici.
‎Uite ce ai făcut! ‎Hârtiile mele sunt complet împrăștiate!
‎Cazul tău îți dă de furcă.
‎Ai tare multe semne de întrebare ‎pe harta aceea.
‎Prăjitură Dundee. Ușa.
‎- Ne mai vedem. ‎- De asta bei?
‎Sunt sigur… că nu e prea veche.
‎- Te pot ajuta. ‎- M-ai ajuta plecând.
‎Da. Lumea ar fi mai în siguranță
‎dacă l-ar vedea ‎pe Sherlock Holmes doar din afară.
‎O idee nebunească! Te-ai gândit vreodată ‎la un coleg de cameră?
‎- Cu ce scop? ‎- Să te împiedice să decazi așa.
‎Ciudat… cum cei care caută sfaturi ‎sunt cei care le și oferă cu plăcere.
‎Am cerut eu sfaturi?
‎- Te-am găsit beat pe stradă. ‎- Ce pot eu observa la tine?
‎- Nu jucăm asta. ‎- Pantofii, vai de ei. Părul, tot așa.
‎- Ești la fel ca Mycroft. ‎- Trebuie să-ți speli hainele.
‎- Nu-ți vezi lungul… ‎- Ești palidă, subnutrită…
‎Oprește-te!
‎Și mai sunt și unghiile.
‎- De ce lucrezi la fabrica de chibrituri? ‎- Ce?
‎Aseară aveau urme verzi. Acum sunt negre.
‎Fosforul de la chibrituri ‎se combină cu oxigenul.
‎Nu eram atât de beat ‎încât să nu observ asta.
‎- Cum ai…? ‎- Și ai gâtul roșu.
‎Cineva l-a strâns sau ți-a pus un cuțit…
‎Te-ai băgat în ceva periculos? ‎Încă ești sub tutela mea.
‎Dacă vrei ajutor, ‎oferta mea rămâne valabilă.
‎Nu te strofoca atât să-ți arăți valoarea!
‎Nu mă strofoc și n-am nevoie ‎de ajutorul tău sau al altcuiva.
‎Dar pe asta o iau.
‎Cum îndrăznește să-mi țină mie prelegeri?
‎Nu-și poate rezolva nici cazul lui
‎și stă într-un pat cu hârtii buimăcite ‎și mucegai năucitor!
‎Cum să spună că sunt eu disperată? ‎Nu-i adevărat!
‎- Și nu e corect! ‎- Enola?
‎Chiar tu ești!
‎Și chiar tu ești…
‎Ce mai faci?
‎Te simți bine? Pari…
‎Am un caz. Sunt sub acoperire.
‎Mai bine uită că ți-am spus!
‎Știi, e ciudat, căci… aș putea să jur ‎că te-am mai văzut pe aici.
‎Oare?
‎Păi, pe aici… ‎merg eu spre Camera Lorzilor.
‎Așa să fie?
‎Ce drăguț!
‎Îmi iau micul-dejun aici uneori.
‎Da, e un loc frumos. ‎Îl cunosc pe grădinar.
‎Am discutat ce să semene la anul.
‎Niște floarea-soarelui,
‎garoafe Sweet William de un roșu viu.
‎Am văzut tot ce ai făcut…
‎Păi… nu e mare lucru.
‎…la pagina mondenă.
‎BĂRBAȚI PRIN ORAȘ ‎VICONTELE TEWKESBURY
‎Ești un burlac la mare căutare.
‎Nu crede tot ce citești!
‎Ți-am scris.
‎Nu ai răspuns.
‎Am… fost ocupată.
‎Mi-am deschis propria afacere. ‎E o încercare continuă.
‎Poate nu înțelegi așa ceva.
‎- Enola, dacă ai nevoie de ajutor… ‎- Nu am.
‎Dacă problema mea ‎e una de horticultură, te caut.
‎Bine.
‎Știi unde mă găsești…
‎dacă dispare vreo plantă. ‎Poftă bună la micul-dejun!
‎Da.
‎Se uită în urmă?
‎Bun, nu se uită!
‎Nu vin aici în fiecare zi.
‎Doar când simt nevoia.
‎Și, uneori, nu o ia pe aici.
‎Ci pe calea paralelă cu asta.
‎Știi unde mă găsești.
‎„Știi unde mă găsești.”
‎Într-un loc ferit
‎Capela ne așteaptă
‎Cu flori de-un alb neprihănit
‎Whitechapel.
‎Când noi doi mâncam din al iubirii fruct
‎Când noi doi mâncam…
‎„Doi mâncam.” Doi-opt.
‎Douăzeci și opt.
‎În cer, deasupra, se auzea un clopot
‎Clopot?
‎Deci colindă acel loc
‎Clopot. Loc.
‎Într-un loc ferit
‎Bell Place nr. 28, Whitechapel!
‎Scuze!
‎Vânătoarea a reînceput.
‎Nu vă pot minți.
‎Ca detectiv, simți o anume satisfacție
‎când cazul se apropie de final.
‎Ca atunci când coși o nouă fustă…
‎ceea ce eu nu fac. ‎Sau când înveți un câine să șadă.
‎Radiezi de satisfacția ‎unui lucru bine făcut.
‎Avem un nou Holmes în oraș!
‎Exact! Sherlock Holmes și-a găsit nașul!
‎Numele meu va fi faimos,
‎iar Bessie va avea din nou o soră.
‎Și așa arată un lucru bine…
‎făcut.
‎Sarah?
‎Ce s-a întâmplat aici?
‎Domnul Mac.
‎Mae.
‎Ce s-a întâmplat? Cine ți-a făcut asta?
‎A fost omul lui Sarah?
‎Mae!
‎Nu. E în regulă.
‎Îți aduc un doctor.
‎Nu.
‎Nu!
‎Vino înapoi!
‎ADEVĂRUL ZEILOR.
‎Dră Holmes?
‎Inspector Lestrade!
‎- Enola Holmes. ‎- Lestrade.
‎- Ea a… ‎- Murit.
‎Cum s-a întâmplat?
‎Nu, anchetez un caz.
‎Dispariția unei fete.
‎- Fata asta? ‎- Nu.
‎Nu, pe ea o cheamă Mae.
‎Lucra la teatrul Paragon ‎și la fabrica de chibrituri.
‎Era dansatoare. E prietenă cu…
‎Director Grail.
‎- Bună dimineața! ‎- Bună dimineața, dle!
‎Am venit să anchetez ‎o posibilă tulburare a liniștii.
‎Cineva a auzit țipete, ‎apoi am descoperit-o pe dra.
‎Numele ei?
‎Enola Holmes.
‎Sora lui. Și ea e detectiv.
‎Doamne, alta! N-ar trebui să fii ‎la școala de bune maniere?
‎Anchetează dispariția unei…
‎- Sarah Chapman. ‎- Da.
‎Sarah Chapman? ‎Ce interesant! Și eu o caut.
‎- Pentru furt și șantaj. ‎- Șantaj?
‎Da, dră detectiv.
‎Încă e caldă. Nu are ‎rigor mortis.
‎- Când s-au auzit țipetele, dle inspector? ‎- La și zece, domnule.
‎D-ta când ai ajuns, dră detectiv?
‎Cam tot atunci.
‎Și mai interesant!
‎Nu, încercam să opresc sângerarea. ‎Încercam s-o salvez.
‎Sau să obții informații de la ea.
‎- Percheziționeaz-o, inspectore! ‎- Vai, nu pot s-o iau la căutat, dle.
‎Hai, Lestrade, să nu ne sfiim!
‎E detectiv.
‎- Știe regulile. ‎- Da.
‎Dă-mi geanta!
‎Ce e asta?
‎Dovezile mele.
‎Și aia?
‎Nu e nimic.
‎Atunci, de ce o ascunzi?
‎Găsită la locul crimei, ‎cu un cadavru proaspăt.
‎Nu dă bine să ascunzi probe!
‎Dle director Grail, doar nu credeți…
‎Ce să nu cred, domnișoară?
‎Că tinerele sunt capabile să ucidă?
‎Dă-le încoace!
‎- Haide! ‎- După ea, toată lumea!
‎De ce ar face ea asta?
‎La o parte! Dați-vă!
‎Opriți fata aceea!
‎Ați mai văzut-o pe asta.
‎Lestrade, de la Scotland Yard. ‎Mă țineți minte, sper.
‎O căutăm pe sora dv. ‎A făcut niște probleme.
‎Se poate?
‎Aia să fie, dle…?
‎Este?
‎Luați-o! Mai am altele.
‎S-o iau? Nu pot.
‎Ba pot. Nu pot.
‎Totuși, pot.
‎Și asta, faimoasa scripcă?
‎Din acelea nu am două.
‎Poate îmi explicați ‎ce anume credeți că a făcut Enola.
‎Aș vrea să vă pot spune, dle.
‎Se poate?
‎Cel mai recent caz al dv.
‎Despre ce este vorba?
‎Un alt strangulator din Brixton?
‎Sau un Periwinkle? ‎Nu-mi spuneți că e un Clerkenwell!
‎Ce dovezi sunt împotriva surorii mele?
‎Poate mi-o spuneți pe a dv. ‎și o zic și eu pe a mea.
‎Caz guvernamental. Niște bani lipsă.
‎Acum, dv.
‎Directorul vrea să-i vorbească.
‎- De ce? ‎- Doar urmez ordinele, dle Holmes.
‎Sau vă pot spune Sherlock?
‎Graydon. Graydon Lestrade.
‎Tatei i s-a părut un nume distins. ‎Și chiar este.
‎Oricum, dacă doriți vreodată ‎să-mi spuneți așa…
‎Bine.
‎Vă las.
‎Vai de mine!
‎Am greșit. Trebuia să-ți spun ‎că o deschid.
‎Nu.
‎Să îndrăznesc să întreb?
‎Bună ziua! Va pot cere o favoare?
‎Nu contează. Spune-mi tot!
‎- Un caz guvernamental? ‎- Nu.
‎E un alt strangulator din Brixton?
‎Sau un Periwinkle?
‎„Poate mi-o spuneți pe a dv. ‎și o zic și eu pe a mea.”
‎E un tembel. Voiam să știu ‎cu ce te are la mână.
‎Bani. Transferuri neoficiale ‎spre și dinspre birouri guvernamentale.
‎Suspectez mită, extorcare sau șantaj.
‎Și ce ai aflat?
‎Depozite separate din cinci conturi
‎ce au intrat într-o bancă privată ‎prin Trezorerie.
‎- Deci cineva se îmbogățește din asta? ‎- Da.
‎- Cine? ‎- Nu am un nume.
‎Doar un număr.
‎Am vizitat banca și am întrebat. ‎Banii au dispărut,
‎ajungând în altă bancă, apoi în alta
‎și în alta și tot așa.
‎Fiecare se ascunde ‎după un alt număr de cont.
‎În total, 27.
‎- Ce poți deduce din asta? ‎- Trei lucruri.
‎Unu: omul știe să joace. ‎Posibil un geniu matematic,
‎ce-și poate acoperi mereu urmele.
‎Doi: sursele sunt variate.
‎Cinci bănci la sudul râului, ‎fără o legătură clară între ele.
‎Toate anonime.
‎Toate intră într-un singur buzunar.
‎Și trei?
‎Știe că-l caut.
‎Dar cum?
‎De orice fir aș trage, ‎acesta se slăbește și dispare,
‎reapărând în altă parte. Mă duce de nas.
‎E…
‎E enervant.
‎Deci niciun indiciu?
‎Unul. Cu o săptămână ‎înaintea primului transfer,
‎un bărbat cu joben conic ‎a dat o spargere la Trezorerie.
‎Un joben conic?
‎- Ce a luat? ‎- Un act.
‎Nu mi se spune ce. ‎Probabil, informații sensibile.
‎Dar îmi scapă legătura cu toate astea.
‎E rândul tău. Sper că nu-i sângele tău.
‎Caut o fată, Sarah Chapman.
‎M-a angajat sora ei. Bessie.
‎Lucra ziua la fabrica de chibrituri Lyon ‎și noaptea la teatru.
‎Are un iubit,
‎al cărui apartament l-am vizitat.
‎El îi dăduse asta.
‎Bell Place nr. 28?
‎Whitechapel, da.
‎Și acolo am găsit-o pe prietena ei…
‎ucisă.
‎Și cine a ucis-o? Individul cu macul?
‎GHID LIMBAJUL FLORILOR.
‎MAC
‎MOARTE
‎Așa bănuiesc.
‎Poate că a răpit-o pe Sarah ‎și prietena ei a aflat.
‎Iubirea. Ce le face oamenilor!
‎- Ucisă cum? ‎- Un cuțit de bucătărie.
‎- Ai atins arma? ‎- Nu.
‎Și de ce ai fugit?
‎Am găsit dovezi asupra ei.
‎Un polițist le-a vrut.
‎- Avea un mers aparte. ‎- Grail.
‎Ne cunoaștem.
‎Asta era în buzunarul ei.
‎E la fel de proastă ca poezia.
‎- Lasă-mi-o mie! ‎- Nu.
‎E a mea și e importantă.
‎Grail a spus că ea furase un obiect ‎și îl folosea la șantaj.
‎- Deși Sarah n-ar face asta. ‎- Știi tu? N-o cunoști.
‎Ba simt că da.
‎Te-ai ascuns aici de poliție.
‎Cineva a murit deja, ‎iar tu ești suspectă într-un caz de crimă.
‎Te-ai lăsat pradă emoțiilor.
‎Stai aici și nu pleca! ‎Mă interesez eu de asta.
‎Dar Sarah Chapman e răspunderea mea.
‎Nimeni nu are grijă de fetele astea. ‎I-am promis surorii ei.
‎Prima greșeala comisă de un detectiv ‎e să se pună pe sine deasupra cazului.
‎Enola, știu că nu-ți plac ‎sfaturile necerute, dar, te rog…
‎nu deveni ca mine!
‎Ar trebui să-mi notez asta.
‎Chibrituri! Veniți să luați chibrituri!
‎Doar un penny cutia!
‎Chibrituri! Doar un penny cutia!
‎Veniți să luați chibrituri!
‎Moțatele ca tine ‎n-au ce căuta în lupta asta.
‎Nu ne trebuie ajutorul celor ca tine!
‎Vezi tu, ele toate speră ‎că vor da peste dragoste.
‎Dar nu se întâmplă așa.
‎Asemenea domni vor ceva ieftin, ‎dar îi costă mult însurătoarea.
‎Deci, Mac, matale ești un domn?
‎Și încă bine situat, de-ți permiți ‎așa un cuibușor de nebunii.
‎- Dle… ‎- Lăsați prostiile!
‎PRIN ORAȘ: LONDRA
‎SĂLILE DE CONCERTE
‎ÎNALTA SOCIETATE
‎VICONTELE TEWKESBURY ‎LUMINA BALULUI BURLACILOR
‎MARI BĂRBAȚI: ‎GUSTURI ȘI OBICEIURI
‎UN SUCCES IMENS! ‎TEATRUL ADELPHI
‎Cu o săptămână înaintea primului transfer, ‎un bărbat cu joben conic
‎a dat o spargere la Trezorerie.
‎ACUM ALBE ‎CHIBRITURILE LYON DE UN PENNY
‎Cinci bănci la sudul râului, ‎fără o legătură clară între ele.
‎FABRICA DE CHIBRITURI LYON
‎„Balul producătorilor de chibrituri.
‎Găzduit de Henry și Hilda Lyon. ‎Marchmont Square nr. 12.”
‎Data asta îți spune ceva?
‎Nu era deloc o dată.
‎„Fiul lor cel mare, ‎William Lyon, va deschide…”
‎Garoafe Sweet William de un roșu viu.
‎Doamnele noastre produc ‎la cel mai înalt nivel de eficiență.
‎- Nu-i așa, William? ‎- Da, tată.
‎Și eu, care am crezut că erai un mac!
‎Să vedem cât de dulce ești, Sweet William!
‎Mă duc la un bal.
‎NORME DE ETICHETĂ
‎CAPITOLUL 3 ‎MERSUL LA BAL
‎1. ROCHIA DV.
‎2. MASCA DV.
‎3. CONVERSAȚIE POLITICOASĂ
‎Sunt eu!
‎Nu sunt eu.
‎Un lucru foarte util ‎când te caută poliția.
‎Vă rog, faceți liniște ‎pentru lordul viconte McIntyre!
‎Îmi cer iertare ‎că întrerup această ocazie,
‎dar eu sunt politician.
‎Profit mereu de orice ocazie ‎de a fi pe scenă.
‎Și trebuie să-i mulțumesc gazdei noastre
‎și să-i aplaud realizările.
‎Fără măști. Nu contează.
‎Căci Henry Lyon ‎transformă totul din calea sa în aur.
‎Prostii! Cositor, cel mult.
‎A făcut ceva legendar cu chibriturile.
‎În doi ani, a transformat roșul în negru.
‎Sau, mai bine spus, în alb?
‎Iar acest om modest își îndreaptă atenția ‎asupra tifosului și clasei muncitoare,
‎strângând fonduri, ‎diagnosticând comunitatea.
‎Sunt, pur și simplu, copleșit.
‎Doamnelor și domnilor, ‎iată-l pe Henry Lyon!
‎Și în cinstea minunatului său fiu, ‎moștenitorului său, William.
‎Pentru viitor!
‎Să fie mereu luminos!
‎Bun, Henry, aprinde-ne!
‎Cu bucurie!
‎Acum, mergeți și distrați-vă!
‎Cred că am mai văzut rochia aia undeva.
‎Da, anul trecut.
‎O găsesc șarmantă și elegantă.
‎Vă găsesc amabilă.
‎Domnilor.
‎Doamnă.
‎Bună seara!
‎Este o ocazie minunată, nu?
‎Oaspeții sunt de-a dreptul încântători.
‎Iar orchestra e perfect acordată.
‎Mă întrebam dacă
‎aș putea vorbi cu dv., dle Lyon.
‎Am spus ceva greșit?
‎Unde e însoțitoarea d-tale?
‎Însoțitoare?
‎Draga mea, nu te poți aștepta ‎să vorbești cu fiul meu neînsoțită.
‎CAPITOLUL 37 ‎A AVEA O ÎNSOȚITOARE
‎CAPITOLUL 38 ‎A NU AVEA O ÎNSOȚITOARE
‎A MURIT SINGURĂ DIN LIPSĂ DE ÎNSOȚITOARE
‎Nu putem vorbi fără însoțitoare?
‎Desigur că nu.
‎Sincer?
‎Pe bune?
‎Cine e femeia asta?
‎Dar ei vorbesc!
‎Ei dansează.
‎Seară bună, draga mea!
‎Da. Ce prostie din partea mea!
‎O seară bună!
‎Se poate spune, oarecum justificat, ‎că m-aș fi putut pregăti mai bine.
‎Dar dansul nu este punctul meu forte.
‎Cu excepția…
‎Genunchii sus, mamă Brown
‎Sub masă trebuie să ajungi
‎Ia-ia-io…
‎Înțelegeți situația mea.
‎De ce?
‎Omul știe să joace.
‎Depozite separate din cinci conturi.
‎Își poate acoperi urmele. O bancă privată.
‎Dispare și reapare. Nu am un nume.
‎Doar un număr.
‎Probabil, un geniu matematic.
‎Mă duce de nas.
‎E un cifru.
‎Polca.
‎Promenada.
‎Pas de doi.
‎Sunt toate dansuri!
‎Dansează!
‎În total, 27.
‎Da. ‎Limbajul dansului.
‎„Douăzeci și șapte de dansuri.”
‎Te-am prins!
‎Dansul 1… 114… 22…
‎Groaznice, nu? Adunările astea.
‎Numai pompă și umflat în pene.
‎Ne-am mai întâlnit undeva?
‎Parcă vă recunosc de undeva.
‎Cred că am o figură comună.
‎Mira Troy,
‎secretara privată a lordului McIntyre, ‎ministrul Trezoreriei.
‎Tabitha.
‎Tabitha Timothy.
‎Nu-i lăsați să vă îngrijoreze!
‎E doar un spectacol.
‎Toți cei de aici joacă un rol.
‎Se pun la încercare.
‎Câștigă.
‎Pierd.
‎Și e distractiv…
‎odată ce știi regulile.
‎Ce fac cu acele evantaie?
‎Trimit mesaje.
‎Spun tot ce este interzis…
‎sau prea jenant de spus în gura mare.
‎Mulțumesc pentru lecție.
‎E o lecție învățată cu greu.
‎Fără putere, noi, femeile, ‎trebuie să ne bazăm destinul pe agerime,
‎căci avem puține șanse.
‎Poftim! Luați evantaiul meu!
‎Mie nu-mi folosește.
‎Și, dacă vreți să vorbiți cu William…
‎puteți încerca cu ăsta.
‎Nu… Nu tu!
‎Ajutor…
‎Aș fi încântat.
‎Zău, nu e nevoie să fiți nepoliticoasă!
‎N-am vrut.
‎Tewkesbury!
‎- Te-ai sincronizat impecabil! ‎- Enola?
‎Nu-mi vorbi aici, ‎vei fi aruncat în stradă!
‎- Vreau să mă înveți să dansez. ‎- Să dansezi? Când?
‎Învață-mă să dansez acum!
‎Știi că eu învăț de la cinci ani?
‎Bun! Mă temeam că vei fi un profesor slab.
‎- Ce cauți aici? ‎- Caut un criminal.
‎Deși nu trebuia să-ți spun. ‎Uită că ți-am spus!
‎- Încerc să salvez viața unei fete. ‎- Prin dans?
‎Te rog, Tewkesbury.
‎Bine. Ține-ți spatele drept!
‎Eu voi pune mâinile aici și aici.
‎Da.
‎Întinde brațul!
‎Bun. Acum, eu voi conduce, ‎iar tu mă vei urma.
‎- Pare greșit. ‎- Privește peste umărul meu!
‎Și acum… unu, doi trei.
‎Doi, trei.
‎Patru, doi, trei. Unu, doi, trei.
‎Doi, trei.
‎Bine.
‎Pari altfel de când n-am mai vorbit.
‎Zi-mi de ce veneai în parc! ‎De ce mă priveai mergând spre Parlament?
‎Stăteam cu un ochi pe tine,
‎în caz că dai de alte buclucuri.
‎- Să fii dat jos din tren… ‎- Enola…
‎Nu poți avea singur grijă de tine.
‎- Acum sunt bărbat. ‎- Doar când îți spun eu.
‎Și am parte de buclucuri mai puțin fizice.
‎Haide!
‎Doi, trei. Privește-mă în ochi!
‎Ritmul e mereu acolo.
‎Dansul e o încredere, o uniune. ‎De asta mi-a plăcut mereu,
‎chiar și când mă învăța unchiul meu.
‎Îi plăcea plăcinta cu porc și muștar. ‎Respirația lui….
‎Întoarcere, doi…
‎Întoarcere! O simți?
‎O simt.
‎Bine.
‎- Dansezi bine. ‎- Poate am un profesor bun.
‎Deși miroase mai puțin a muștar ‎decât speram.
‎Avem o situație de urgență!
‎Ar trebui să plec. ‎Îți va trebui un bilet de dans.
‎Dar nu știu destule!
‎- Ce înseamnă asta? ‎- Vei învăța.
‎Nu mâncați prăjitura cu ghimbir! ‎Vă joacă tontoroiul în intestine.
‎Bună seara!
‎- Dle Lyon. ‎- Da.
‎Mă întrebam dacă putem dansa ‎în această seară.
‎- Biletul meu de dans e plin. ‎- Îl pot vedea?
‎Ultimul vals e încă liber.
‎Se potrivește!
‎Se poate?
‎Ne vedem atunci!
‎El este!
‎Îl admirați pe lordul Tewkesbury?
‎Nu!
‎Nu.
‎Suntem vechi prieteni.
‎Aud că e un om bun și un mare reformist.
‎Dacă vrei să dansați, ‎ați putea avea de așteptat.
‎Coada este mare.
‎Da, nu trebuie să-mi ratez șansa.
‎Seară bună, dră…?
‎Tabitha.
‎Cicely.
‎Lord Tewkesbury.
‎Iertați-mi întreruperea! Mă numesc Cicely.
‎Tabitha, prietena dv., ‎a sugerat că am putea dansa.
‎Așa a spus?
‎- Iertare, v-am uitat numele. ‎- Cicely.
‎Doamnelor și domnilor,
‎vă rugăm să vă găsiți partenerii ‎pentru ultimul vals!
‎Știți, jur că vă cunosc figura.
‎De unde, oare?
‎Nu ne-am cunoscut,
‎dar v-am văzut privind. De ce?
‎Desigur, teatrul Paragon!
‎V-am văzut discutând acolo cu o tânără.
‎Sarah Chapman.
‎Dacă vă desprindeți de mine, țip.
‎Poliția vă e pe urme, dle Lyon. ‎De fapt, ne urmărește pe amândoi.
‎N-ați fost invitată aici. Ce vreți?
‎Sunt detectiv particular. ‎Sora lui Sarah m-a tocmit să o găsesc.
‎V-a tocmit Bessie?
‎O știți pe Bessie?
‎Lăsați-mă în pace, vă rog,
‎căci veți strica totul!
‎Cum? Ce voi strica?
‎Ne privesc.
‎Dacă insistați atâta, ‎veniți la miezul nopții în bibliotecă!
‎Nu mai spuneți nimic acum!
‎La miezul nopții să fie!
‎MĂ BUCUR SĂ TE CUNOSC ‎SHERLOCK HOLMES
‎„Moriarty”?
‎Tu cine ești?
‎Vai de mine, unde te bagi!
‎De ce ai un vătrai?
‎Trebuie să pleci. Aștept un altul.
‎De care ți-e așa de frică ‎încât îți trebuie armă?
‎Apari când nu vreau să te văd.
‎Și, uneori, când vrei.
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Nu te privește.
‎Mi-a plăcut cea cu care dansai. ‎Cicely o cheamă?
‎Ar fi o soție excelentă.
‎Enola, îmi fac griji doar pentru tine.
‎Tewkesbury, dacă rămâi aici, ‎îl poți speria.
‎„Să-l sperii?” ‎Toate astea sunt pentru un bărbat?
‎Pleacă!
‎Lord Tewkesbury.
‎Enola Holmes, sunteți arestată.
‎Dacă încercați să fugiți, ‎vă vom face viața grea.
‎Păstrați liniștea și să nu-i jenăm ‎pe oamenii de bine!
‎- Dle, despre orice e vorba, sigur… ‎- Crimă, dle.
‎E vorba despre crimă.
‎Tewkesbury, e în regulă.
‎Dle ofițer, mergeți!
‎Păstrează-le bine!
‎Te rog!
‎Veniți cu noi!
‎Știam eu că n-are ce căuta aici.
‎Ce petrecere!
‎Ai dansat cu tânărul domn Lyon, ‎din câte aud.
‎Pot să întreb, cu impertinență, desigur:
‎ai vrut să-l săruți
‎sau să afli mai multe despre cazul d-tale ‎cu acea Sarah Chapman?
‎Dacă încerci să o protejezi,
‎să știi că eu o voi proteja mai bine.
‎Cineva vrea să vorbească cu ea
‎și nu are blândețea mea.
‎„Cineva”?
‎Cine?
‎De ce mă urmăreați în seara aia?
‎O urmăreați și pe Mae, nu?
‎Așa ați găsit apartamentul.
‎Frumoasă cămașă! Mătase?
‎Din salariul de polițist?
‎Cine vă plătește, dle director Grail?
‎Cine vă plătește ‎să ucideți fete cu chibrituri?
‎Unde e Sarah Chapman?
‎- Nu știu! ‎- E o hoață și o scandalagioaică.
‎Nu vrei să-ți riști pielea pentru ea!
‎Dacă nu pot afla de la tine, ‎voi afla de la altcineva.
‎De pildă, de la sora ei, Bessie.
‎E doar o fetiță.
‎Dar așa începe, Enola Holmes!
‎Cu fetițe ca ea, ca tine ‎și ca Sarah Chapman
‎care pun întrebări, ‎se îndoiesc de cei la putere,
‎neînțelegând că ei le protejează,
‎încercând să dărâme totul!
‎Un foc pornește de la o singură flăcăruie,
‎iar treaba mea e să sting flăcările alea!
‎Voi fi amabil ‎și-ți voi oferi o ultimă șansă.
‎Unde e?
‎Nu știu.
‎Atunci, te așteaptă ștreangul. ‎Mare detectiv ai fost!
‎Mai bine rămâneai la cusut.
‎DE LA INSP. LESTRADE: ‎ENOLA A FOST ARESTATĂ
‎Domnule?
‎- Domnule! ‎- Lăsați pros…
‎Dle director Grail.
‎Dle Holmes.
‎Am venit după sora mea.
‎Dacă îi puteți aranja eliberarea,
‎aș aprecia mult gestul.
‎E pupila mea și e minoră.
‎Și o criminală.
‎Orice dovezi credeți ‎că aveți împotriva ei…
‎Am destule!
‎A fost văzută ‎certându-se cu victima, urmărind-o,
‎luptându-se cu ea și, în final, ‎aplecată deasupra cadavrului.
‎Și când am găsit-o acolo, ‎cu sângele pe mâini,
‎a fugit, ce naiba!
‎V-am văzut locul crimei.
‎Urmele de pe și din jurul ușii ‎arată că a fost spartă,
‎și încă recent.
‎Erau semne de luptă
‎și urme de pantofi ‎de la trei intruși diferiți.
‎Unul dintre ei îndesat,
‎judecând după înălțimea ‎și amploarea pagubelor ce au urmat.
‎Urme textile și pete de sânge
‎ce sugerează că mai era ‎o ocupantă, probabil femeie,
‎care pare să fi ripostat
‎cu o armă improvizată și ascuțită…
‎înainte de a evada pe fereastră.
‎A fost vorba ‎despre percheziție și interogatoriu
‎în care au fost descoperite două femei.
‎Apoi a sosit sora mea.
‎Iar dv. ați sosit curios de rapid după ea.
‎Aveți de gând să o eliberați sau o fac eu?
‎- Sergent Beeston, te rog… ‎- Domnule.
‎Potrivirea amprentelor digitale. ‎O nouă invenție elvețiană.
‎- Ați auzit de ea? ‎- Da.
‎Vreți să vedeți?
‎Ne eficientizează mult munca,
‎mai ales în cazuri de crimă.
‎Sora mea n-a atins niciodată arma.
‎Atunci, de ce are amprentele ei?
‎Trăim într-o epocă grozavă, ‎nu-i așa, dle Holmes?
‎Ai idee cât e ceasul?
‎- Bună, Edith! ‎- Ai noroc. Era să-ți rup picioarele.
‎Apoi ți-am recunoscut umerii.
‎- Ai umeri ușor de recunoscut. ‎- Enola a fost arestată.
‎Pentru ce?
‎Crimă.
‎Treaba în care s-a implicat ‎ar putea fi mai de amploare decât credeam.
‎Și acest caz are ceva ce…
‎Nu se rezolvă doar prin deducție?
‎S-ar putea să am nevoie de…
‎De ajutorul tău.
‎Noi avem nevoie de ajutorul tău.
‎Faceți mișcare 15 minute!
‎Cum spunea mereu mama:
‎„Cei care se bazează pe alții la nevoie ‎sunt curajoșii dintre noi.”
‎Mama d-tale pare foarte diferită de a mea.
‎Am încercat s-o opresc,
‎dar are lupta asta în sânge.
‎Așa! În sfârșit!
‎N-o poți stăpâni pe Enola Holmes.
‎E o forță a naturii,
‎o lege în sine.
‎Luați-o ușor, fetelor!
‎Da, este…
‎Și mă tem că va atârna în ștreang.
‎Haide, fată!
‎Înăuntru!
‎Eu sunt!
‎Mă bucur să te văd.
‎Ține-te bine!
‎Vin după noi.
‎Fiți pregătiți!
‎Deci cum merge cazul tău?
‎Nu știu. Ajutam o fată să-și caute sora.
‎- Mai mult rău am făcut. ‎- Aiurea!
‎Ai stârnit viesparul. Ai descoperit ceva!
‎- Fiți pregătite! ‎- Altfel, de ce te-ar vrea tăcută?
‎Fii pe pace! E complet inofensivă.
‎- În stânga! ‎- A mea sau a ta?
‎A ta!
‎Ce știi de fabrica asta de chibrituri?
‎Are un mare succes.
‎În doi ani, și-a dublat profitul.
‎- Iar acum au tifos. ‎- Tifos?
‎Da, se îmbolnăvesc fetele. Mor.
‎- Ăsta e un fir dezlânat. ‎- Ce?
‎S-au întors!
‎Vin! Țineți-vă bine!
‎Știm despre aceste fabrici.
‎Hai!
‎Fetele ca Sarah Chapman ‎sunt de sacrificiu.
‎Dispar, adesea mor… Nimănui nu-i pasă.
‎Dar de fata asta le pasă ‎chiar foarte mult.
‎Deci ce știe ea?
‎Urcați aici, imediat!
‎A furat ceva. Niște documente.
‎Și ce va face cu ele? ‎Ce plan are? Nu e hoață.
‎Nu e șantajistă. ‎E genul care face scandal.
‎Știe ceva, ‎iar asta e cu mult mai periculos.
‎Haideți, băieți!
‎- Pregătiți-vă pe dreapta! ‎- Te superi?
‎- Așteaptă! ‎- Unde?
‎- Așteaptă! ‎- Drept!
‎Acum!
‎Arunc-o! Ia-o de aici!
‎Orice ar ascunde Sarah e secret, Enola.
‎Trebuie să afli ce știe.
‎Dacă poți, totul se va aranja.
‎Probabil că e chiar sub nasul tău.
‎Jos!
‎E chiar obraznic!
‎Grail!
‎Ești teafără, Edith?
‎Oarecum!
‎LONDRA ‎OPT MILE
‎Pentru Dumnezeu!
‎Nu-i a bună.
‎Scoateți-le prin spate!
‎Ești teafără?
‎- Ești bine? ‎- Da.
‎Nu!
‎Domnule.
‎Slavă Cerului!
‎E sfânta treime.
‎Ajung comisar pentru asta.
‎Luați-le!
‎Chiar trebuie?
‎Mă tem că da.
‎Enola.
‎Enola,
‎asta nu mai e inofensivă.
‎Fugiți!
‎Bine că nu țin la pelvisul meu!
‎Dar tu, Edith?
‎- Ce-ți fac rinichii? ‎- Bine.
‎Chiar mi-a plăcut.
‎Ție îți place totul. E chiar enervant.
‎Hai, pe aici! S-o luăm la picior!
‎Bine.
‎Ce mai face băiatul tău cel nătâng?
‎Aud că face lucruri bune.
‎Așa e.
‎Atunci, poate că nu e ‎chiar atât de nătâng.
‎N-aș spune că e „băiatul meu”.
‎Știi… uneori cred ‎că te-am crescut prea independentă.
‎- Mamă… ‎- Zău că da. Pe voi toți.
‎Scopul tău e să afli cine ești.
‎Pe tine, pe Sherlock, pe Mycroft.
‎Copii puternici, formidabili, ‎individualiști… dar, poate, singuratici.
‎Te vei descurca de minune singură, Enola.
‎Dar, alături de alții, ‎ai putea fi magnifică.
‎Cine crezi că a organizat toate astea?
‎Eu?
‎Nu, îți găsești aliații.
‎Lucrând cu ei, ‎devii și mai mult tu însăți.
‎Dacă vorbiți pe o singură voce,
‎veți face mai mult zgomot ‎decât v-ați fi imaginat.
‎Hai! Ar trebui să plece. ‎O ajutăm noi să-și piardă urma.
‎Așa că te scuturi de praf…
‎și privești tot înainte.
‎Și, dacă mai ești condamnată ‎pentru crimă, dă-mi un semn!
‎O voi face.
‎Mulțumesc, Edith.
‎Ai grijă!
‎Și tunde-te!
‎E ditai claia.
‎Eu cred că arată bine.
‎Haide!
‎Vreau să-ți faci bagajul.
‎Trebuie să mergi la loc sigur.
‎Sora mea… nu mai este?
‎- Ca Mae? ‎- Nu.
‎- Ea a…? ‎- Nu.
‎Sunt sigură că e teafără. ‎Aproape am găsit-o.
‎Doris.
‎Ea mă poate primi.
‎Acum are un pat în plus.
‎Sora ei?
‎A murit.
‎De tifos.
‎A murit.
‎Sunt niște urme în acest sol.
‎Unul e cu roșu și unul cu alb.
‎Chibriturile făcute de voi… ‎Erau roșii. De când sunt albe?
‎Nu știu. De vreo doi ani.
‎În doi ani, a transformat roșul în negru.
‎Sau, mai bine spus, în alb?
‎Tifos. E boleșnița veacului nostru. ‎De doi ani ucide fetele astea.
‎GHIDUL ȘTIINȚELOR PENTRU TINERI
‎Afară!
‎Tu la ce te uiți?
‎Am nevoie de ajutorul tău.
‎Nu mă face să repet! Pot să intru?
‎În primul rând, ‎vreau să-mi cer iertare pentru atâtea!
‎N-am văzut aliații de sub nasul meu.
‎- Și am… ‎- Enola.
‎Vreau să spun ceva.
‎- Bine. ‎- Dacă poți…
‎Toată ziua, în fiecare zi, ‎eu fac doar compromisuri.
‎Dacă votez o lege ‎prin care el poate deversa într-un lac,
‎el îmi va vota reforma silvică.
‎Vreau să mă ridic și să spun ‎„nu e corect”, dar n-am aliați.
‎În acel fel aș risca tot ce e bun,
‎așa că stau noaptea treaz, ‎să îmi plănuiesc calea… singur.
‎Nu îmi caut nicio soție,
‎căci politica mă consumă constant.
‎Am pregătit discursul ăsta pentru tine.
‎Ești un bărbat bun.
‎Acum sunt bărbat?
‎Ocazional.
‎Dar îți înțeleg strădania, ‎fiindcă și eu mă străduiesc.
‎- Regret că nu mai putem vorbi, căci am… ‎- Un caz de rezolvat?
‎Fata pe care o caut, Sarah Chapman,
‎are dovezi că fetele mor
‎de la fosforul cu care lucrează zilnic.
‎Iar fabrica încearcă ‎să prezinte morțile drept tifos.
‎Ea știe
‎și cineva o va ucide pentru asta.
‎Atunci, ce putem face?
‎Noi?
‎Nu deschide! Poate fi poliția.
‎- Încă te caută? ‎- Desigur. Am evadat.
‎- Din închisoare? ‎- Uită ce-am zis!
‎E aprinsă lumina. Dacă nu răspund, ‎e și mai suspect. Ascunde-te!
‎Vin!
‎- Dră Cicely. ‎- Scuze pentru oră!
‎Nu e nicio problemă. ‎Eu v-am invitat. Vreau să ajut.
‎- Mai e cineva aici? ‎- Nu.
‎Bun. E mai bine să fim singuri. ‎Trebuie neapărat să vă vorbesc.
‎Dle, vă consider un om de un mare caracter ‎și pot avea încredere în dv.
‎Mă tem că trebuie să spun ce am pe suflet ‎și v-ar putea șoca.
‎Dră Cicely, poate am…
‎Am vrut să vă vorbesc despre… o relație.
‎Ah, asta era… Da. Putem discuta altă dată?
‎- Vă rog, dle! ‎- Îmi pare foarte rău.
‎Vă asigur că avem același interes
‎și că vom mai vorbi.
‎Mulțumesc.
‎A plecat. Era tulburată.
‎Nu te îndoi de mine! ‎Cicely mi-a cerut ajutorul.
‎La bal, mi-a spus că are un proiect ‎ce va schimba legea fabricilor.
‎A descoperit ceva. ‎E vorba despre corupție.
‎Ce face?
‎Enola, dacă te îngrijorează în vreun fel, ‎îți spun categoric
‎că nu am ochi decât pentru…
‎Nu chiar așa voiam să o spun.
‎Dar, în privința interesului romantic,
‎da, interesul meu e acordat…
‎Nu am nevoie să caut ‎pentru că mă acaparează politica.
‎Îl admirați pe Tewkesbury?
‎Aud că e un om bun și un mare reformist.
‎Femeia care m-ar interesa cel mai mult…
‎Nu trebuie să-mi ratez șansa.
‎Nu mă asculți.
‎Bună seara, lord Tewkesbury!
‎Nu avea însoțitoare.
‎Ai cinci secunde să-mi spui ce cauți aici.
‎Am fost oarbă!
‎Fosforul de la chibrituri ‎se combină cu oxigenul.
‎Mi-a scăpat totul!
‎Probabil e chiar sub nasul tău.
‎Cicely.
‎Sarah e Cicely.
‎Cicely e Sarah!
‎Enola. Enola, ce Dumnezeu…?
‎Ai înțeles ce ți-am spus?
‎Sau, mai degrabă, ce n-am zis. ‎Ai înțeles… ce nu am spus?
‎Da. Spuneai că tu…
‎Vei învăța.
‎Mesajul pe care mi l-ai trimis ‎prin evantaiul de la bal.
‎Ce însemna?
‎Înseamnă „te iubesc”.
‎Doamnelor și domnilor, ‎în cinstea viitorului!
‎Desigur!
‎Lucrau împreună. Erau îndrăgostiți.
‎Aveau un plan…
‎să dezvăluie corupția din fabrică ‎și să-l oprească pe tatăl lui.
‎Ți-au cerut ajutorul.
‎William Lyon te-a invitat la bal.
‎E un revoluționar, la fel ca tine.
‎Aveau nevoie de ajutorul meu. Ai dreptate. ‎Dar trebuie să intrăm înapoi.
‎Te caută poliția și avem de discutat.
‎Nu. Știu că avem de discutat, ‎lordul meu drag.
‎Mă iubești. Se pare că și eu te iubesc.
‎Și tu mă iubești?
‎Chiar ești un nătărău.
‎Cheamă o birjă!
‎- Mergi prea zgomotos. ‎- E pietriș.
‎- Ai picioare mari. ‎- Știu.
‎Stai aici de pază!
‎Dacă vine cineva, zi-i că ești un lord!
‎Chiar sunt.
‎Atunci, te vor și crede.
‎Bine.
‎- Tu!
‎- Ce ridicol ești! ‎- Eu sunt ridicol?
‎Ți-am spus să stai departe, în siguranță.
‎Tu evadezi din închisoare ‎și te caută toată poliția.
‎Ești rănit? Îmi cer iertare.
‎Tu nu ești rănită?
‎Se pare că nu.
‎Oare cine te-a învățat să lupți așa?
‎- Mama o să răspundă și pentru asta. ‎- Păcat că nu m-a hrănit ca pe tine.
‎Stai, tu ce cauți aici? ‎Pentru cazul tău sau al meu?
‎Ambele. Știu de unde ‎are Grail amprentele tale.
‎Praful oxidat de fosfor,
‎luat de pe masă și aplicat pe cuțit.
‎Ești nevinovată.
‎Te-ai îndoit?!
‎Nimic nu e sigur fără dovezi.
‎Și cazul tău?
‎Adversarul meu.
‎Urma lui duce aici.
‎Cazurile noastre sunt legate, se pare.
‎Mergem?
‎William Lyon…
‎iubitul lui Sarah.
‎Și hoțul meu în joben conic.
‎Rămâi impasibilă! ‎Acum nu-l mai putem ajuta cu nimic.
‎Să rămânem cu mintea și privirea agere!
‎A fost apucat.
‎- Da. Și percheziționat. ‎- După actul furat.
‎Un cuțit?
‎Nu, mai mare.
‎O sabie.
‎Urme de cizmă grea
‎și zgârieturi de la un baston ‎cu capăt metalic.
‎Grail.
‎Dar la ordinul cui?
‎A mai fost cineva în cameră.
‎Trabucul avea un suport.
‎Și urme de lână.
‎Astrahan, cel mai fin.
‎Lord McIntyre, îți sugerez un mic prânz.
‎Vă rog, lăsați-mă în pace! Ne privesc.
‎De unde a furat William?
‎- Biroul Trezoreriei? ‎- Da.
‎Biroul lordului McIntyre, ‎ministrul Trezoreriei.
‎Cum ai dedus?
‎Cred că William a furat dovada
‎că Lyon și McIntyre conspirau împreună.
‎- Corupție. ‎- Da.
‎Alimentată de lăcomie.
‎McIntyre a profitat în secret ‎de pe urma fabricii.
‎Au schimbat fosforul din chibrituri ‎cu unul mai ieftin
‎și e mortal.
‎Enola? M-am îngrijorat pentru tine.
‎M-ai lăsat în întuneric și era să-mi rup…
‎- Sherlock Holmes? Încântat… ‎- Nu acum!
‎Vai de…
‎- E… ‎- Rămâi impasibil!
‎Cine a făcut-o?
‎- Lordul McIntyre. ‎- Nu.
‎- Dar se potrivește. ‎- Nu s-a stat în acest scaun.
‎Pe covor nu sunt urme sau adâncituri. ‎Trabucul e fumat, dar e rece.
‎Și uite! Nu a lăsat scrum.
‎- Paharul n-a fost atins de buze. ‎- Exact.
‎Indiciile au fost puse să le găsim noi,
‎ca să ne abată ‎de la urma adevăratului răufăcător.
‎Totul a fost pus în scenă.
‎De către cine?
‎Nu McIntyre, ci un om cu multe de pierdut ‎în lipsa acelui document.
‎Cineva care știa ce plănuiesc ‎și îi șantaja.
‎Adversarul meu.
‎Un om căruia îi place jocul.
‎- A obținut ce voia? ‎- Nu cred.
‎Bietul William!
‎- Chiar a luat ceva. ‎- Partitura oribilă a lui Mae.
‎„Adevărul zeilor.”
‎Poate fi biblic, mitologic.
‎Teatral?
‎Rândul de sus de la teatru e al zeilor.
‎Balconul.
‎Nu știe toată lumea?
‎Nu e o partitură.
‎E o hartă.
‎Ca să lămurim cu ce ne-am putea confrunta…
‎E posibil să fie violență. ‎Ai mai trecut prin asta.
‎Da.
‎Deși purtam o piesă de armură.
‎Dar da, lupta va fi…
‎Da.
‎- Te-ai mai luptat, nu? ‎- Da, adesea. Am făcut scrimă la școală.
‎Bine. Mă înveți să lupt?
‎Ce, acum? Într-o trăsură?
‎Nu te-am învățat ‎să dansezi în cinci minute la baie?
‎Bine, fie!
‎Lupta are două secrete.
‎Evită pumnul, răspunde cu pumnul!
‎Nu văd cum două secrete…
‎Prima ta lecție.
‎A doua. N-ai evitat pumnul.
‎- Doar nu vrei să dau într-o fată! ‎- Vai de mine!
‎Nu e…
‎Te oprești odată?!
‎Nu mă pot opri.
‎Ne apropiem.
‎Am nevoie de mai multe lecții.
‎X marchează locul.
‎Sarah.
‎E totul acolo.
‎Toate dovezile necesare.
‎Contractul dintre Lyon și McIntyre
‎pentru schimbarea fosforului.
‎Asta a furat William pentru tine.
‎Și paginile din registrul fabricii.
‎Asta ai furat tu din birou.
‎Sunt numele fetelor ucise de ei.
‎Nu le puteam lăsa pradă uitării.
‎Și e dovada că fetele cu chibrituri ‎mor de la lucrul în fabrică,
‎iar ei au știut asta.
‎Ești un bun detectiv, Enola Holmes.
‎Și d-ta ești, Sarah Chapman.
‎Voi împărtăși asta lumii, vă promit.
‎Mulțumesc.
‎Trebuie să-l găsim pe William. ‎Trebuia să ne vedem de șase ore.
‎Mă tem că William nu va veni.
‎Poftim?
‎Îmi pare rău.
‎Îmi pare tare rău!
‎I-am spus că aveam tot ce ne trebuie. ‎Că trebuia doar să anunțăm public.
‎A spus că nu-i pasă nimănui ‎dacă nu ne ascultă cineva cu putere.
‎El încerca doar să mă apere.
‎Și l-am pierdut.
‎Să ne grăbim, ‎ca să nu te pierdem și pe d-ta!
‎Pierzi una…
‎pierzi alta.
‎- Se pare că ați pierdut totul. ‎- Bessie.
‎Ați fost foarte neglijenți.
‎Le iau eu.
‎Dă-i drumul!
‎Dă-mi actele și o voi face!
‎Fugi, Bessie!
‎Nu stați degeaba!
‎După ei!
‎Evită pumnul, răspunde cu pumnul!
‎Tewkesbury!
‎Nu!
‎Bessie!
‎Fugi!
‎Am zis să fugi!
‎Enola!
‎Te pricepi mai bine decât credeam.
‎În ce locuri ne găsim!
‎În ce locuri, zău așa!
‎Mereu mi-a plăcut teatrul.
‎Ai înțeles?
‎Visam să ajung pe scenă.
‎Încă n-ai scăpat de mine, viconte ‎Tewkesbury, marchiz de Basilwether.
‎Enola!
‎Ura!
‎Ești teafără?
‎Ești făcut pentru luptă.
‎Felicitări!
‎Lord McIntyre. Ce căutați aici?
‎Am fost chemat.
‎Fratele d-tale știa că îmi doresc ‎să ajungă justiția la cine trebuie.
‎Și nu știu cum să-ți mulțumesc ‎că ai recuperat proprietatea guvernului
‎și ai adus la lumină acest ucigaș.
‎O putreziciune printre oamenii noștri.
‎Lumea va auzi de Enola Holmes.
‎Mă asigur eu de asta.
‎Lestrade, aresteaz-o pe fata aceea!
‎Nu a greșit cu nimic.
‎Sub ce acuzație, dle?
‎Furt.
‎N-a furat de la dv. decât adevărul.
‎A luat informații personale
‎pe care le-a folosit ‎pentru extorcare și șantaj.
‎Pentru asta, va sta închisă.
‎Dar vă înșelați.
‎Nu ea vă șantaja.
‎V-am chemat aici ‎pentru a demasca acea persoană.
‎Contabilitatea era magistrală.
‎Un ghem de rădăcini, dar toate ‎îndreptate spre un singur buzunar.
‎O persoană care primea ‎rodul uneltirilor sale,
‎fără știrea nimănui.
‎Auzind totul și văzând totul.
‎Ignorată ani de zile.
‎Jucându-i pe toți.
‎Totul e un joc.
‎Și e distractiv… odată ce știi regulile.
‎Dră Mira Troy.
‎Absurd!
‎Nu pot să cred așa ceva.
‎E remarcabil câte se pot face
‎când oamenii te subestimează.
‎Apoi a apărut problema.
‎- William a furat contractul. ‎- A amenințat că-ți închide robinetul.
‎Ceva de nepermis.
‎L-ai angajat pe Grail să recupereze actul,
‎dar lucrurile au scăpat de sub control,
‎așa că ni l-ai indicat pe lordul McIntyre.
‎Un rar pas greșit în jocul d-tale…
‎Moriarty.
‎CONT ORIGINAL ‎MORIARTY
‎MIRA TROY
‎Păcat că divertismentul nostru ‎trebuie să ia sfârșit, dle Holmes.
‎Mă bucuram de el.
‎Și de d-ta, Enola.
‎Dră Troy, d-ta erai în spatele poveștii?
‎Desigur, nu găsești niciodată ‎angajații potriviți.
‎Voiam doar contractul înapoi.
‎Și, deși nu îl puteam eu interoga ‎direct pe William,
‎d-ta ai fost foarte amabilă.
‎Dacă vreți să vorbiți cu William…
‎puteți încerca cu ăsta.
‎Păcat că s-a dovedit mai deștept ‎și mai curajos decât mă așteptam!
‎Amândoi au fost.
‎Moartea lor a fost degeaba.
‎Dar directorul Grail ‎era un instrument cam contondent.
‎Tu!
‎Cum îndrăznești să profiți de poziția ta?
‎Eu… să profit?
‎Care erau avantajele mele?
‎Tratată ca o servitoare de rând, ‎când am de două ori mintea ta?
‎A oricăruia dintre voi.
‎De ce să nu primesc o parte ‎din bogățiile tale nemeritate
‎și să te pedepsesc, totodată?
‎De ce să nu fiu răsplătită ‎pentru ce pot face eu?
‎Unde e locul meu în societatea aceasta?
‎Sunt femeie.
‎Nu pot face parte din cluburi,
‎nu pot avea acțiuni, ‎nu îmi pot crește rangul, ca ei.
‎Deci…
‎mi-am găsit propria cale.
‎Și a fost distractiv!
‎Lestrade… ia-o!
‎Da, domnule.
‎Sub ce acuzație?
‎- Extorcare. ‎- Da.
‎Șantaj, crimă.
‎Du-te!
‎Păcat că micul nostru dans ‎trebuie să ia sfârșit.
‎Deocamdată, cel puțin.
‎Poate ne reîntâlnim pe ring.
‎Nu!
‎Poftim… Asta este!
‎Mi-am ars posesiunile, ‎din greșeală. Și ce?
‎Sunteți corupt, domnule.
‎Și complice la moartea a sute de fete.
‎Unde vă e dovada?
‎Bun.
‎Deci… să revenim la afaceri!
‎- Dle, nu puteți… ‎- Tewkesbury.
‎Ai răbdare!
‎Slavă Cerului!
‎Toate acele nume, acele vieți… ‎I-am dezamăgit, Enola.
‎Nu spune asta!
‎Mae nu mai e…
‎William nu mai e…
‎iar ei vor scăpa basma curată.
‎L-ai auzit. „Unde vă e dovada?”
‎Ce ne-a mai rămas?
‎Ne avem unele pe altele…
‎și avem adevărul.
‎Ai întârziat, Bess Chapman. ‎Îți scad un penny.
‎Hei!
‎Nu mai ești binevenită aici.
‎Ce faci? Hei!
‎Dă-te jos!
‎Coboară!
‎Las-o să vorbească!
‎Acum câteva săptămâni,
‎eu, Mae Izley și William Lyon ‎ne-am propus să dovedim ceva.
‎Să dovedim că această fabrică ucide
‎și că ei știau asta.
‎Dar ei au hotărât ‎că profitul contează mai mult ca noi.
‎Vii cu mine!
‎Nu tifosul ne omoară, ci fosforul.
‎Cu care lucrăm zi de zi.
‎Zdrențăroasă mincinoasă!
‎Te costă un penny din leafă!
‎Erau prietenele noastre.
‎Surorile noastre.
‎Și copiii noștri.
‎Ei bine, de acum va înceta.
‎E momentul să ne folosim ‎de ce avem: noi însene.
‎E momentul să refuzăm să lucrăm. ‎E momentul să le spunem nu.
‎- Bun, înapoi la treabă! ‎- Nu!
‎Dacă plecați, nu vă mai întoarceți.
‎Nu vă mai angajează nimeni aici.
‎Deci veniți alături de mine?
‎Gândiți-vă la familii!
‎N-o faceți, fetelor!
‎Nu merită riscul.
‎Ei bine…
‎vreți?
‎Așa funcționează lumea.
‎Vă rog, fetelor!
‎Știu că sunteți speriate. Și eu sunt.
‎Dar e singura noastră putere.
‎Bun…
‎porniți mașinăria și înapoi la treabă!
‎Bine…
‎Nu.
‎- Nu poate fi ăsta viitorul lor! ‎- Îmi pare rău, Enola.
‎Termină!
‎Fiți o singură voce!
‎Destul!
‎Încetați!
‎Nu poate controla nimeni muierile astea?
‎Haideți, fetelor!
‎Unde mergeți?
‎La Westminster!
‎Iată-le!
‎Fac mult zgomot.
‎Îi place să facă scandal, nu?
‎De parcă ar fi fost crescută așa.
‎Tot are nevoie de tunsoare.
‎ÎNFIINȚATĂ 1885 ‎BIROUL AGENȚIEI DE DETECTIVI ENOLA HOLMES
‎Se pare că băiatul tău a învățat să lupte.
‎Lordul McIntyre.
‎Într-adevăr!
‎Nu e băiatul meu.
‎„Plătiți cât puteți.”
‎Și ce vrei primi? Cartofi și recunoștință?
‎Dacă atâta au…
‎Ia tu cazurile cu dichis! ‎Mie aici mi-e locul.
‎Iar Edith va fi amabilă cu chiria.
‎Știi că, dacă îți dorești ‎o locuință mai rafinată, aș putea…
‎Mă gândeam…
‎Holmes și Holmes?
‎Un parteneriat?
‎E o ofertă tare generoasă.
‎Dar, dacă aș face asta, ‎aș fi mereu în umbra ta.
‎Da.
‎Deși îmi placi în noua ta formă.
‎Nimeni n-ar trebui să fie singur mereu. ‎Ți-ar prinde bine un prieten.
‎Poate ar trebui să-mi notez.
‎Voi trece să văd ce mai faci.
‎Mi-ar plăcea asta.
‎Poate vei veni tu pe Baker Street, ‎din când în când…
‎să vezi ce mai fac.
‎Poate stabilim data de joi, la ora 16:00?
‎Joi, la patru, să fie!
‎Se pare că nu doar eu te întrerup azi.
‎Și a adus flori.
‎- Sherlock. ‎- Tewkesbury.
‎- Ne vedem joi. ‎- Pa, Sherlock!
‎Sherlock?
‎- Da. ‎- Ziarul d-tale.
‎Mulțumesc.
‎Și…
‎îți mulțumesc. Pentru tot.
‎INFRACTOARE EVADATĂ ‎FUGARĂ - MIRA TROY - ZISĂ ȘI MORIARTY
‎Tewkesbury, ți-am dat impresia ‎că-mi plac florile?
‎Sunt clopoței atârnători. ‎Sălbatici, desigur.
‎Îi atrag pădurile vechi, ‎sunt vânoși, înșelători,
‎refuză să asculte de vreo regulă,
‎dar petalele lor ‎sunt foarte delicate, iar florile…
‎Două lucruri.
‎Metafora ta e scremută ‎și eu nu am petale delicate.
‎Ah, și…
‎E o invitație la balul dat de Lady…
‎Nu merg cu tine la bal. ‎La ultimul, am fost arestată.
‎Un motiv cu atât mai bun ‎să mai dansăm, ce zici?
‎- Ești un nătărău. ‎- Și tu ești lașă.
‎Așa vorbiți cu o doamnă? ‎Sunteți dizgrațios!
‎Totuși, încă mă ții de braț.
‎Totuși, încă te țin de braț.
‎GREVA FETELOR CU CHIBRITURILE, ‎CONDUSĂ DE SARAH CHAPMAN,
‎A FOST PRIMA GREVĂ ‎FĂCUTĂ DE FEMEI PENTRU FEMEI
‎LE-A ÎMBUNĂTĂȚIT PERMANENT ‎CONDIȚIILE DE LUCRU
‎UN FOC PORNEȘTE DE LA O SINGURĂ FLĂCĂRUIE
‎JOI ‎ORA 15:59
‎JOI ‎ORA 16:00
‎Sherlock Holmes?
‎Da.
‎Am o programare.
‎Căutați un coleg de apartament?
‎- Aveți adresa greșită. ‎- Serios?
‎Domnișoara mi-a spus ‎foarte clar locul și ora.
‎„Joi, la patru”, a zis.
‎Sunteți Sherlock Holmes?
‎Da.
‎Vă rog, intrați, dle…?
‎Doctor.
‎Watson.
‎John Watson.
‎ESTE LUAT LORDUL TEWKESBURY?
‎INSPECTORUL LESTRADE, LĂUDAT
‎TROY ÎNCĂ FUGARĂ ‎CÂND VA LOVI IAR MORIARTY?
‎CINE ESTE NOUL TOVARĂȘ AL LUI SHERLOCK?
‎Subtitrarea: Crina Caliman