Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTA
NADAL D'UN COP
Bon dia, senyoreta Belmont. Ha d'aixecar-se.
- Estem a 1 grau. Adeu.
Vol que li pugem…?
COMPLEX TURÍSTIC BELMONT
Doncs digues que no.
Digues al teu pare que no vols la feina.
M'ha dut fins aquí amb el jet privat per Nadal.
No vull ofendre'l.
Bon dia, senyoreta Belmont. Em dic Terry Carver, d'Atenció al Client.
El seu pare m'ha nomenat assistent personal seu
i aquí tenim els reis del glamur.
D'acord.
És que no vull dedicar-me a l'hoteleria.
Has provat de dir-li-ho?
El papa no ho entendria.
Per ell,
Miro d'imaginar com t'hauries de vestir.
Espero que una placa no.
- Què t'ha ofert? - Ser vicepresidenta de l'Atmosfera.
Crec que se l'ha inventat perquè tingui alguna cosa a fer.
No saps com de dur és tot ara ja.
Per tothom, no soc més que la filla mimada
del senyor Belmont, el magnat hoteler, i no em mima!
Vestit o pantalons?
No ho sé. És imitació de pell?
És pell vegana.
Ajuda'm! Vull deixar la meva pròpia marca al món.
Entesos. Com tens les xarxes socials?
Fatal. Em van hackejar els comptes, te'n recordes?
Sí. Sort que surts amb un dels influencers més destacats segons Hype Magazine.
I cada dia m'ho recordes.
Després de dinar amb ton pare,
podríem pujar a pistes, fer-nos unes quantes selfies
i penjar-les a Instagram.
Creia que no volies fer pública la relació.
Potser ja és hora que ho sigui.
Mira, això t'ajudaria a les xarxes.
I demostraràs al teu pare que podries fer carrera sent influencer.
Vull que se'm recordi per alguna cosa més que el cognom.
Tu deixa-m'ho a mi.
He perdut clics.
Toca pujar un selfie. Fins ara.
Molt bé, t'esti… Hola?
Mala cobertura?
Més o menys. Em posaré el Valenyagi.
- Bona elecció. - Amb un barret.
Sr. Belmont!
Hola, sort que l'enganxo.
Hola. Em dic Jake Russell. Soc l'amo…
- De l'alberg Estel Polar. - Sí.
La secretària m'ha dit que has trucat…
- Quinze cops. - Tants?
Per què tanta ànsia?
Voldria parlar amb vostè un segon.
Endavant.
Però abans m'has de guanyar.
- De debò? - A tu què et sembla?
Et quedes enrere, noi!
Vinga, espavila!
Ho has fet bé.
Creia que l'avançaria, però al final ha guanyat vostè.
Som-hi. Parla mentre caminem.
Ostres, sembla dissenyat per la NASA.
Intentem estar sempre a l'última.
Per aquí.
Ostres, el seu complex és magnífic.
És un destí d'esquí de primera classe.
Però no tothom se la pot permetre.
S'ha demostrat que el 70 % d'esquiadors comencen en albergs.
Com el teu.
Exactament. I quan milloren com a esquiadors,
van a complexos turístics com aquest.
I creus que hauria d'invertir en el teu alberg per mantenir la roda, oi?
Més o menys.
Skyler. Una xocolata?
- Sí. - Posa'n dues.
De seguida.
He fet números per a una millora rendible,
amb un ascensor i posant-hi un jacuzzi, una sauna…
Voldria ajudar-te, però reto comptes amb els meus inversors.
- Segur que ho entens. Gràcies. - Bé…
Convida la casa,
- en el que necessitis avui. - D'acord.
Si em disculpes, he de marxar.
Ah, molt elegant per part teva deixar-me guanyar.
Et felicito.
Personal, alerta: la senyoreta Belmont es posa en marxa.
Què, li ha agradat?
- No ha acceptat. - Quin rotllo.
- Bé, era poc probable. - Em sap greu, tio.
- Ens veiem a l'alberg. - Fins ara.
Soc al vestíbul, però no et veig.
Doncs soc al vestíbul
i tots sabem que és difícil passar-me per alt.
Soc al costat d'un tapís que fa conjunt amb el meu abric.
Perdó.
Ara soc a la sala, davant la llar de foc.
- Ai, ep! - Porto un Valenyagi…
- Ostres! - Però què…?
Ho sento molt, no t'he vist.
El Valenyagi!
Et pagaré la tintoreria o podem posar-hi…
Què ha passat?
Ai, no, el Valenyagi no!
Ho estàs empitjorant.
- Ha vingut directe. - Sense voler.
He girat la cantonada, ella venia
- i llavors, pum! Amb la xocolata. - Va tot bé?
- Estic atabalat, però sí. - Tad!
Però aquest pagesot ha xocat amb la meva nòvia
i ha fet malbé una peça d'alta costura.
- Ho sento molt. Ha estat un accident. - Mira, tio. Ves-te'n, d'acord? Adeu.
Per allà.
Tampoc cal assenyalar.
La senyoreta voldrà el bacó fumat artesanalment amb l'amanida?
No, gràcies. No menjo bacó.
Entesos.
Ted, com va el negoci aquest d'internet que tens?
Papà, es diu Tad. I no és un negoci qualsevol.
És influencer. El segueixen milions de persones.
Vaja, que ets un venedor.
Quant fa que sortiu ara ja?
Gairebé un any, Sr. Belmont.
Pots anomenar-lo Beauregard.
Oi, papà?
Molt bé.
Doncs, bé, Beau.
Ja saps com va, això. Un dia…
entra ella
a la cafeteria de la vida.
La Sierra és un cafè americà.
Soc tendència!
Hola.
- Hola, Jake. - Hola, com va? Ei, guapo.
No fotis.
- Va tot bé? - Hola, Jake.
Volia engegar-la, però no hi ha manera.
Deixa-la al porxo, me la miraré.
Entesos.
Hola! On aneu?
A veure l'Arbre dels Desitjos. La mama ens hi portava sempre.
- Sí. - I ara ho fa la iaia.
Jake, per què no ens hi acompanyes?
Tot i que seria divertit,
uns hostes volen anar amb trineu i no podré.
Però podries dir al Pare Noel que m'he portat bé?
M'aniria bé una ajuda.
Suposo que no ha anat bé, doncs.
En Belmont era l'última opció. Si seguim així, no crec que…
Cal ser pacients.
El que cal és un miracle.
Que no ho saps, papa? Per Nadal es fan miracles.
- Oi, iaia? - Exacte.
S'ha de ser optimista.
Porta'm alguna cosa bona.
Ja podem marxar a l'aeroport. Que portin el cotxe.
D'acord, senyor.
- Sort que ets aquí. - Hola.
Volia parlar amb tu.
El cap de setmana torno
i t'ajudo a instal·lar-te al despatx.
Et sembla bé el que hi ha al costat del meu?
Ai, papà, sobre aquesta feina…
Digues.
És que…
- No et vull decebre. - No ho faries mai, reina.
Feia temps que no la veia.
Me la va regalar ta mare.
Deia que la nena li recordava a tu.
Em sorprèn que la recordis.
Només tenies cinc anys quan…
Recordo com olorava i com reia.
I com em pentinava.
L'hotel em recorda molt a ella.
Encara l'enyoro.
Jo també.
Li vaig dir que et cuidaria.
I ho has fet.
M'has donat tot el que sempre he volgut.
Molt bé.
Reina, tornaré per la nit de Nadal.
Entesos.
Que vagi bé el vol.
No et preocupis per mi.
Estaré en bones mans.
Seré amb en Tad.
Sí, senyor!
Compte, que vinc!
Vinga, fora!
Que no em molestin quan soc amb en Tad.
Si em cal res, ja t'ho diré.
Entesos. Quan voldrà que li pugin el sopar?
No has entès el "no molestar"?
El carruatge l'espera, senyora.
Creia que faríem les fotos aquí.
He reservat una cabina privada.
A les cabines hi van els losers. Puja, va.
Que és simpàtic.
Al papà li encantaria que les féssim aquí.
Espera i veuràs, tigressa.
M'encanta!
Desafines una mica.
No tens esperit nadalenc?
Molt bé, parelleta. Duc xocolata calenta i galetes de gingebre.
- Preparats? - Sí, som-hi!
Això és segur?
Amic meu, aquesta obra d'artesania ha servit l'alberg durant generacions.
No tens ganes d'aventura?
És molt segur.
Ei, ha caigut alguna cosa!
- Voleu galetes? - Gràcies.
- Tranquil. - Bon viatge.
On anem, exactament?
Segueixo un esquiador forapista acollonant
que va etiquetar aquest lloc secret.
És espectacular.
Pesen.
Saps que jo no sé esquiar, oi?
Ningú ho ha de saber.
Tot és una cortina de fum, nina.
Saps com desenganxar la moto de neu?
Et sembla que sé com desenganxar-la?
Me les empescaré.
Vinga, moto de neu, desenganxa't.
- Què fas? - Espera!
No s'activa amb la veu, per l'amor de Déu!
Tad!
Tad, no faig més que rebre cops!
T'ho passes bé?
Moltíssim.
No hi ha cobertura. Doncs haurem d'improvisar.
Crec que és per…
aquí.
- No saps per on tornar, oi? - I tant que sí.
Agafa't fort!
PERILL NO PASSEU, FEU MITJA VOLTA
Tad!
Mira, l'Arbre dels Desitjos!
Castanyes acabades de fer, aquí les teniu.
Ara ens tocarà.
Només pots demanar un desig, així que aprofita-ho bé.
No està malament, però pots intentar semblar més atlètica?
Però vull tenir un aire esportiu, no estar suada.
- Només falta una cosa. - Què?
Una cosa que a mi no em va com l'anell al dit,
però potser a tu sí.
Sierra Belmont passar gairebé un any amb tu
ha estat màgic,
i vull que sàpigues que allò que hagi d'arribar
vull que ens enganxi junts.
Sierra Belmont,
et vols casar amb mi?
Ai, Tad!
Tad, em va molt gran, rei.
Ja l'ajustaran.
Fem-ho oficial, sí?
La nostra primera publicació a les xarxes com a promesos!
Ja està.
- Desitjo que… - No m'ho diguis!
Ha de ser un secret, si no, no es complirà.
- Passeu un bon Nadal. - Gràcies.
Adeu-siau.
Què desitges tu?
Es va complir…
quan la mama i el papa et van tenir a tu.
T'estimo, iaia.
Posem-lo en aquella branca.
- Preparada? - Sí.
Ja està.
Molt bé.
- Tad? - El temps canvia.
Porta'm a l'hotel.
- Molt bé. - Tad.
Tad!
Agafa't fort!
Et tinc agafada!
- Em rellisca la mà! - Aguanta!
Sierra!
No!
Ai, ma…
Espereu un moment.
Què passa?
- Que no sigui un cadàver. - Calla, no m'espantis.
Mare meva.
És un cadàver?
Hola, em sent?
Camp base, soc en Jake, a Hoosier.
M'he trobat un codi 3. Necessito una patrulla de pisters.
De seguida, Jake.
AMBULATORI
Com està?
Físicament, està bé, una commoció lleu.
Però aquest no és el problema.
No recorda res d'abans de l'accident.
Té amnèsia?
O alguna cosa semblant.
Però és bo que estigui conscient, oi?
Depèn de com s'ho miri.
- Senyora, estigui quieta. - No em toquis!
Treu-me les mans de sobre!
Ja t'he dit que estic perfecta!
A veure…
Després ho provem. Gràcies, Gene, ja ens n'ocupem nosaltres.
Per fi ve algú amb autoritat.
Xèrif, pot dir-li que em deixi marxar?
Senyoreta, voldríem poder-ho fer,
però primer hem de saber qui és, vostè.
Què vol dir?
És clar que sé qui soc.
Em dic…
Hem buscat una identificació a la roba,
però no en duia.
Jo vaig trobar això.
És maquillatge.
On és la meva roba?
L'equip d'emergències la va haver de tallar.
- I amb l'empremta dactilar? - Ja les hem comprovat.
No apareix a la base, per tant, no l'han arrestat mai
i pot ser que no hagi treballat.
I què se suposa que hem de fer?
Puc pujar una foto seva a la pàgina de desapareguts.
Però ara és època nadalenca.
Fins que algú la busqui o ella recordi alguna cosa,
no puc fer gaire res.
Perdoneu, però "ella" és aquí mateix,
i no vull ser una presonera
perquè no sabeu fer la vostra feina.
- Ai, el cap. - Vinga.
Tranquil·la.
Senyoreta, tan de bo pogués fer alguna cosa més,
però el procediment quan hi ha algú no identificat és aquest.
No identificat?
Tinc una identitat!
Però de moment no la sabem.
No té identitat ni diners ni cap lloc on anar.
Jo puc oferir l'alberg.
Hem tingut cancel·lacions, podria quedar-s'hi.
I tu qui ets?
És en Jake Russell. Ell la va trobar.
El recorda o li sona?
No, és un desconegut per a mi.
I no me n'aniré amb ell a una cabanya on em pot matar.
És el propietari de l'alberg Estel Polar.
Ah, l'alberg Estel Polar?
Molt bé, té servei d'habitacions?
És més aviat un lloc on dorms i esmorzes i para de comptar.
Quin tipus d'esmorzar?
Ara que ho penso, és millor que es quedi aquí.
No.
Bé…
De fet, tenir una rutina normal d'activitats
ajuda a recordar.
Vostè decideix.
Pot quedar-se aquí
o pot acceptar l'oferta del bo d'en Jake.
Fantàstic!
Absolutament fantàstic!
Quin coi de bosc no té antena de telefonia?
Hola, us parla en Tad Fairchild.
acabo de sobreviure a una caiguda mortal
i estic aïllat i perdut en un bosc glacial.
Aquesta gravació testificarà
la meva valerosa lluita per la vida malgrat tot.
Però si algú troba el meu cos…
que pugi el víde…
Què és tot això?
He buscat entre els objectes perduts.
No sé si t'anirà bé, però és millor que la bata.
Haurà de servir per ara.
És roba feta servir?
Segurament.
Però a vegades la gent s'ho deixa per un descuit.
Dubto que s'oblidessin això.
Molt bé, l'habitació està preparada.
Aquí tens tovalloles i els llençols són nets.
Agraeixo tot el que esteu fent,
però no m'hi estaré gaire. Només és temporal.
Però fins llavors, aquí estarem.
- Vine, per aquí. - D'acord.
Què ha passat?
Hola. Hi havia una bèstia peluda allà fora!
Bé, vaig a veure-ho.
No passa res, ja no hi és.
Som en plena natura, és normal que rebis visites a vegades.
Ja, però que s'estiguin fora.
Els ho diré.
Què passa?
Res.
Maca, la bata de la iaia.
Si pretén ser un compliment…
l'accepto.
Bona nit.
Vaig col·locant l'ham
i m'imagino el peix…
Un refugi!
Creia que no tornaria a veure mai més un ésser humà.
Però mira't!
Si ets preciós!
Com et dius, salvador?
Ralph.
Ralph?
M'he quedat sense bateria.
No deus tenir pas un carregador del model 15, oi?
No, no m'agraden els mòbils.
No hi confio.
Vols cafè?
Sí, Ralph, si us plau.
Després del calvari que he passat, serà com prendre l'ambrosia dels déus.
T'ajudo a treure't l'esquer de la cara?
Quin esquer?
El que duus clavat a la cara.
Ja el veig.
Només era un somni.
Per què no funciona?
- Hola! - Hola!
- Bon dia! - Ei! Bon dia!
No era un somni.
Qui ets?
Hola.
Això és un desastre.
Ningú ha vingut a netejar-la encara.
Em dic Avy.
Ets la noia que no sap qui és, oi?
Sí, diria que sí.
M'ho ha dit el papa.
Tens un assecador pel cabell?
- Sí, a l'habitació. - Gràcies.
Com t'hem d'anomenar?
Bona pregunta. No ho sé. Quins noms t'agraden?
A veure…
Tria un nom d'elles.
Te les presento.
Ella és la Frankie; ella, la Wallace; ella, la Potter i ella, la Sarah.
Sarah… Aquest nom m'agrada.
D'acord. Doncs et direm Sarah.
És la teva mare?
Sí.
Va morir fa gairebé dos anys.
Ho sento molt.
La trobo a faltar.
A vegades…
Res. Et semblarà molt estrany.
Bé, jo no sé ni com em dic. Més estrany que això…
Doncs…
A vegades li parlo a la foto.
No em sembla gens estrany. Em sembla bonic.
Hola, com estàs?
Em coneixes?
- Ens vam conèixer al trineu. - Estaves inconscient.
- Gaudeix. - Gràcies.
Estava inconscient.
Hola a tothom! Es diu Sarah!
Vaja, Sarah.
Provarem aquest nom.
El meu pare, i ella és la iaia.
Sí, l'Alejandra.
Exacte.
Bé, Sarah, se'ns han acabat les creps de carabassa,
però si vols et puc fer uns ous.
Tranquil, puc fer-me jo mateixa l'esmorzar.
No funciona.
Has de pressionar-lo i després girar-lo.
Gràcies.
Ui, en surt molt de cop.
Els ous.
Gràcies.
Ara l'ou ja sap qui mana.
Ui, quin nyap.
Mira, fem una cosa. Per què no t'asseus allà
mentre jo m'ocupo de tot això?
D'acord, bona idea.
- Vols bacó? - No menjo bacó.
Però si és deliciós.
L'has tastat mai?
No me'n recordo.
Llavors per què no en menges?
M'agrada el bacó.
- De què són els muffins? - Crec que no és de per aquí.
- Quin t'agrada més? - Té alguna cosa…
Em sembla que l'he coneguda.
De debò?
Va dir que no la molestés ningú.
Sí, fa gairebé 24 hores.
Senyoreta Belmont?
Soc de la seguretat de l'hotel. Puc entrar? Hola?
Senyoreta Belmont?
Soc jo, en Terry.
Aquesta nit no ha dormit aquí.
Segur? Potser ha fet el llit.
La senyoreta Belmont no faria el llit ni morta.
"Em moro de ganes de marxar amb tu".
"T'estimo, Tad".
Sembla que volien anar junts a algun lloc.
- Però on? - No em toquis.
Entesos.
On soc?
Ralph?
L'HOME ARRIBA A LA LLUNA
No pot ser.
Ralph!
Bon dia!
T'he deixat dormint, t'he vist a gust.
És la teva camioneta, aquesta?
Sí.
I què li passa?
És més morta que un cadàver.
Una mala comparació.
Deixarem una nota i anirem a peu.
Es triga dos dies en arribar a la carretera.
- Dies? - Depèn del temps que faci.
Què et sembla si preparo peix fregit per esmorzar?
No menjo peix, són mascotes exòtiques que tinc
a l'aquari del pis.
Bé, com vulguis.
Busca't l'esmorzar.
- Què he de fer amb això? - Llançar-ho a un esquirol.
No, tranquils, no passa res.
Gràcies.
Bon Nadal.
Una altra cancel·lació.
- No pot ser. - Se'n van a un Airbnb.
- Com hi competim? - Tot sortirà bé.
No sé com. Si no podem permetre'ns servei de neteja.
- Ja. - Hola.
Sabeu si algú ha trucat preguntant per mi?
Em temo que no.
És que no ho entenc.
Segur que algú em deu estar buscant.
No has pogut recordar res de res?
Però la metgessa va dir que si feia coses normals,
potser recordava coses.
Però no sé què volia dir amb "coses normals".
Per prescripció mèdica.
Bona sort.
Llençol del dimoni!
Reina, has fet un llit algun cop?
Crec que no.
I si proves una altra cosa?
De debò t'ho dic, tio, si puges amb la cabina…
Els poso aquí?
Increïble.
Ai, no.
Que no s'hagi enganxat.
Tu pots, vinga.
Encara no hem arribat?
No. Vinga, no perdis el ritme.
Crec que no ho aconseguiré!
Ralph!
Deixa'm aquí.
Salva't tu.
Tranquil, va.
Jo t'ajudo, noi.
Molt bé.
Estàs fort, eh?
Amb això aniràs bé.
Vinga.
Llest?
I tu?
No et preocupis, jo tinc els peus grossos.
Som-hi, va.
- Hola, estàs bé? - Se m'ha enganxat.
Jo t'ajudo.
Gràcies.
A vegades, no pots anar amb presses.
Has de fer les coses amb calma.
La meva mare deia
que els pitjors embolics es desfan sols…
si els ajudes una mica.
Ja està.
Ja no tens cap embolic.
Recordes ta mare?
Sí, sembla que sí.
Avy?
Què ha passat aquí?
Què és tot això?
- Jo no he estat, papa. - És un desastre!
Ho sento.
Fantàstic. Només em faltava això, ara.
Ei, hola.
BALTASAR
Baltasar.
Encantada.
Em presentaria,
però no sé qui soc.
Sí que et puc dir que soc una inútil.
No sé fer res bé.
Alguna cosa hauria de saber fer, no?
Gràcies per recolzar-me.
Veurem si soc capaç d'entrar una mica de llenya.
Fins després.
Ostres, t'has fet mal?
No.
Ja ho agafaré.
Estàs bé?
Sí.
Escolta…
Allò d'abans no ho he dit de debò.
No és per allò només.
Han passat dos dies i ningú m'ha vingut a buscar.
Soc com una maleta sense reclamar.
Au, va, no diguis això.
Segur que la família i els amics estan preocupats.
Deuen ser al bosc buscant-te ara mateix.
Sí? Això creu?
És clar que sí.
Per què no anem al mercat de Nadal del centre?
És molt gran, hi haurà molta gent.
- Potser algú et reconeix. - No vull ser encara més molèstia.
No és cap molèstia, de debò.
A més, a l'Avi li encantaria anar-hi.
D'acord.
No, si… Queda-te'l.
- És clar. - Sí.
Gràcies.
Ostres, és preciós.
Et sona alguna cosa?
No, res. Crec que mai hi he vingut.
Vinga, que sou unes tortugues!
A l'Avy li apassiona el Nadal.
Ual·la, quin trineu tan bonic!
Ho ha heretat de la Carla.
Era la meva dona.
Sí, l'Avy me n'ha parlat.
Ho sento molt.
Gràcies.
Han sigut dos anys complicats.
No creia ni que ens quedéssim aquí després.
On haguéssiu anat?
No ho sé, potser a la ciutat.
Tenia una agència de viatges d'esquí.
Però la família de la Carla fa generacions que duu l'alberg.
El seu pare ens el va regalar quan ens vam casar
i me'n vaig enamorar.
- No vull haver-lo de vendre, però… - Què?
La gent prefereix els complexos,
el més modern, la comoditat i el luxe.
Però allò senzill té un no sé què d'especial.
Els menjars casolans,
prendre xocolata davant la llar de foc,
una llar lluny de casa.
No ho sé pas.
Potser m'equivoco.
Papa, Sarah.
Mireu això!
Oi que és preciós?
Tens molt bon gust en matèria de trineus, noia.
Aquesta preciositat està tota feta a mà.
Llisca com el vent.
És un trineu espectacular.
Però és massa per a nosaltres.
Controlo la parada en nom d'un amic.
Si veieu res més que us agradi, doncs…
Mira això.
És molt bonic.
Estàs bé?
Sí.
Va, ens la quedem.
Perfecte.
- Per a tu. - No ho puc acceptar.
És un regal de Nadal avançat.
Gràcies.
Aquí teniu.
Bon Nadal.
Gràcies.
- Ara faran l'encesa de llums. - Som-hi!
Bon Nadal a tothom!
Rebem amb un aplaudiment a l'alcalde de Summit Springs.
Sigueu tots benvinguts a l'encesa de llums de l'arbre.
És un esdeveniment molt especial,
i entre nosaltres,
és la raó per la qual vull ser alcalde.
Però o heu vingut a sentir-me parlar, oi?
Heu vingut a veure les llums. Per tant, sense més preàmbuls…
Per què no puges i m'ajudes a pitjar el botó?
Jo?
Comptarem i després has d'empènyer del bastó de caramel.
Gent de Summit Srings, preparats?
Sí!
Molt bé! Ajudeu-me a comptar.
Cinc, quatre, tres, dos, un!
Va, si no et sento!
No sé cantar.
Això qui ho diu? Au, va, que és Nadal.
Bona nit, reina meva.
Dorm
com un tronc.
Quan has vist la bola de neu,
semblava que ja l'haguessis vista abans.
Sí, m'ha vingut un record de quan era petita
i una dona preciosa me'n donava una d'igual.
Crec que era la meva mare.
Però el record s'ha esfumat.
Bé, almenys has recordat una cosa. Val més això que res.
Sí.
Bé, ha sigut una nit molt llarga.
Sí.
Jo també estic fet pols, així que…
Bona nit.
Jake?
Només volia dir-te…
que crec que no he conegut mai ningú com tu.
Perquè si ho hagués fet, me'n recordaria.
Bona nit.
- Bon dia! - Bon dia!
Soc jo, bonica. Vinc a fer…
La clau és el joc de canells.
Entesos.
No passa res. Tornem-ho a provar.
- Sí. Amb les dues mans. - D'acord.
Una,
dues
i tres!
Visca!
Molt bé! Coordinació mans-vista.
Té.
- Espero que t'agradi. - Nyam!
Només la quantitat justa.
Ja està.
Molt bé.
Has de fer servir molta glaça perquè aguanti.
- D'acord. Així? - Sí.
- Bé. - Guai.
La mare…!
- Us heu passat! - Eh!
No s'hi valen conxorxes!
Recordeu: per la part de dins, d'acord?
L'últim paga la pizza. Preparats?
Ja!
Vinga!
- Ho feu molt bé! - Preparada per esquiar?
No recordo com es fa.
És fàcil. Segueix els nens, a poc a poc.
- No passarà res. - D'acord.
Vinga, a veure com et surt. Va!
Gens malament.
Ostres, no.
Aguanta!
Ja et tinc!
No era la meva intenció.
Tranquil·la.
Gràcies per salvar-me.
Sempre que calgui.
Molt bé. Doncs aquí teniu el compte.
Cuideu-vos.
- Gràcies. - Moltes gràcies.
Gràcies per venir. I bon Nadal.
- Igualment. - Adeu, Sarah.
Adeu.
Alejandra…
Ai, perdona, no sabia que eres aquí.
Estàs bé?
Estic bé. Una mica moixa, només.
No hauria d'haver-me posat a mirar això.
Què és?
L'anomeno llibre dels records.
Postals de Nadal, programes de boda, records dels convidats.
La teva filla. Era molt bonica.
Gràcies.
Tu també ets molt bonica.
De tant en tant, m'agrada recordar
com el nostre alberg familiar ha ajudat altres en la seva vida.
Sobretot…
perquè potser no hi serem gaire temps més.
- Però en Jake no volia vendre'l. - Potser no té alternativa.
Tal com van les coses,
aquest podria ser l'últim Nadal que passem a l'alberg.
Però tu no t'has de preocupar per això.
He d'anar a recollir l'Avy.
Després el guardaràs a l'escriptori?
- És clar. - Gràcies.
- Ei, què fas? - És que el calaix s'ha encallat.
Sí, l'havia d'arreglar.
És molt bonic, l'àngel. Per què no el poseu a l'arbre?
Perquè…
No estic preparat.
Perdona, no és cosa meva.
No, perdona tu. Només és que…
El vam comprar la Carla i jo, junts, i…
I es va posar malalta.
I llavors…
No vull llençar-lo,
però no soc capaç de posar-lo a l'arbre. Per això…
Bé, he de marxar a recollir les joguines donades.
Joguines donades?
Sí, cada any a Summit Springs, es recullen
per a aquells que no se les poden permetre.
És un gran gest.
Tots es mereixen alguna cosa per Nadal.
Et cal un cop de mà?
Sí, gràcies.
- Com va? - He acabat el primer.
Ostres!
Està prou bé. T'ensenyaré un truc.
Has de fer servir el mínim paper possible.
I per embolicar només calen tres trossos de cel·lo.
Fas així…
i després així.
I ara així.
Molt bé.
T'ho he dit.
Jacob! Que bé que hagis vingut.
Jo mai descuidaria la meva parella de Nadal.
- Sembla que sí. - Et presento la Sarah.
- Bon Nadal. - Bon Nadal.
- Encantada. - Igualment.
- Jake, ajuda'ns a solucionar això! - Torno de seguida.
No parleu de mi mentre no hi sigui.
Hola, puc deixar-les aquí?
Hola, gràcies.
- Bon Nadal i moltes gràcies. - Teniu.
No sé què faríem sense en Jake.
És voluntari, dona diners també.
Ha ajudat a moltes organitzacions benèfiques d'aquí.
Tan de bo pogués veure com n'és d'important per a nosaltres.
- Que ben embolicat. - No sé si ho he fet jo.
Moltes gràcies per venir a ajudar.
Gràcies per deixar-me venir. Tothom és maquíssim.
Bé…
Creus que recordaràs tot això quan recuperis la memòria?
Mai no ho oblidaré.
Hi ha vesc a sobre nostre.
Efectivament.
Potser no ho hauríem de fer.
I si surts amb algú?
Seria una desgràcia.
Pels dos.
Sí. Doncs, bé…
- Ja estic. - Sí.
Bon dia!
- Bon dia! - Bon dia.
Se m'ha acudit com ajudar l'alberg.
Guardo el contacte de gairebé tots els hostes
dels darrers trenta anys.
Perfecte.
Per a què és?
Per captar fons per l'alberg.
Que guai! Li has dit al papa?
Ni parlar-ne.
- Com? - Ja m'has sentit.
No penso recaptar fons per salvar l'alberg.
No serà recaptar fons.
Serà una festa de Nadal plena de records.
Convidarem tothom que s'ha hostatjat aquí per recordar i celebrar l'alberg.
I bé, sí, demanarem una donació, però i què?
Doncs que jo visc aquí, d'acord?
No vull que la gent es pensi que necessito caritat.
Però tampoc vols perdre l'alberg, oi?
Potser sí.
No és cert.
Estic fart de patir per l'alberg.
Estic fart que es trenqui tot.
Estic fart de buscar com arribar a final de mes.
No pots donar l'esquena a l'alberg.
- Pensa en tots els records que hi tens. - Això faig, sempre.
I la veritat, tan de bo n'oblidés alguns.
Què saps tu de records? Si ni recordes com et dius.
Sarah, espera.
És que…
No és per tu.
Bé, sí, sí que és per tu.
Des que vas arribar…
m'has fet sentir coses…
que creia que no tornaria a sentir.
I tens raó, aquí hi guardo molts records.
I ara em fa molta por
fer-ne de nous.
Encara que sigui amb tu.
Endavant.
Va tot bé?
Sí.
Què passa?
Res, només que…
És per la Sarah?
Sé que costa molt,
i més en aquesta època.
No ho sé pas.
És que… ja no sé el que em faig.
Has fet tot el que has pogut per mantenir la família unida.
Però ara som els que som.
Jake.
No passa res per avançar.
Sarah, estem fent flocs de neu. Em vols ajudar?
Ho sento, ara no puc. Potser després.
Puc parlar amb tu?
I tant.
Crec que he de marxar.
Però si et pots quedar el que calgui.
Sí, gràcies, però crec que és millor per a tothom que marxi.
Un moment. Què?
Sarah, te'n vas?
No pots marxar.
Em temo que sí.
Creia que passaries el Nadal aquí.
I m'encantaria, però hi ha hagut un canvi de plans.
Sí, hi ha hagut un canvi.
Papa.
Què portes?
Una cosa que guardava pel moment adequat.
Però la Sarah ens ha d'ajudar.
Si us plau.
Però has dit…
Ho sé, però sense tu no ho vull fer.
A l'esquerra.
- I ara? - Ara està…
Perfecte.
És preciós, Jake.
Saps què falta, ara?
Una festa de Nadal?
Vinga, fem-la! Som-hi!
Ajunteu-vos una mica tots.
Quan compti tres, digueu "Bon Nadal".
Un, dos, tres.
Bon Nadal!
Gaudiu de les muntanyes.
Ho imprimeixo.
La nit de Nadal, veniu a l'alberg.
Farem una festa de Nadal.
Teniu. Bon Nadal. Fem una festa a l'alberg.
A les set de la tarda.
- Fem una festa. - Gràcies.
Aquí teniu.
El dia 24 de desembre. Sapigueu que allà estarem.
El sopar està llest.
Mongetes ben bones.
Aquí tens, noi.
- Gràcies, company. - De res.
Són les millors mongetes de llauna
que he tastat mai.
T'has plantejat mai crear un blog de supervivència?
Et puc aconseguir patrocinadors.
Gràcies, Tad. Quina meravella seria.
Com pica.
Sí, són una mica picants. És subtil.
Sí, ara ho noto.
Força picants!
No gens subtil.
Entra ara.
Hola! Acabo d'arribar a l'hotel. Truca'm quan ho sentis.
Gràcies, Morgan.
Terry?
Sr. Belmont, ja ha tornat.
Vull parlar amb la Sierra, però no em respon.
- Que vingui al despatx. - Ho sento, senyor.
No sé on és.
Com dius?
Et vaig dir que tinguessis cura d'ella.
Sí, però va marxar l'altre dia amb el Sr. Fairchild
i no l'he tornat a veure.
"L'altre dia"? No has vist a la meva filla en quatre dies?
Creia que voldria passar temps a soles amb el senyor Fairchild.
Va dir que no la molestés. I jo…
- Nosaltres. - Vam trobar aquesta nota.
La meva filla no marxa sense la seva roba.
Que seguretat inspeccioni la zona.
Busqueu per tot arreu.
- De seguida. - I tu truca al xèrif.
D'acord. I què li dic?
Que trobi la meva filla.
És clar.
ANEM A LA COLLADA A PEU. TROBEU-NOS, SI US PLAU!
Necessitem un equip de rescat. Uns ximplets són a la collada.
Rebut. Sabem qui són?
Sí, en Ralph, que torna a caçar furtivament.
Endavant.
Estàs preparada?
Intentava trobar alguna cosa per posar-me.
Bé, per això he vingut.
M'he pres la llibertat de triar-te una cosa perquè te la posis.
Espero que et vagi.
Mare meva, moltíssimes gràcies. No calia.
Però volia.
Fas que en Jake somrigui.
I feia molt que no somreia.
També t'he dut sabates.
Gràcies.
- Ens veiem a baix? - Molt bé.
Aquest cop t'hem de fitxar.
Què? Això és indignant! Aquest home és un heroi.
- Estava caçant furtivament. - M'ha salvat la vida.
Arresteu-me a mi també.
Ted?
Beau!
Què hi fas, aquí?
- És una llarga història. - On és la meva filla?
No ho sé. A l'hotel, suposo.
No és a l'hotel. I se suposava que era amb tu.
I hi era, però ens vam separar quan érem a la muntanya.
- Li he demanat matrimoni. - Com?
Matrimoni de debò?
És clar.
- Ara et podré dir "pare". - Ei, felicitats.
- Gràcies, amic. - Jo sé on és. Vingui.
Un moment. I en Ralph, què?
Jasper, deixa'l anar.
És Nadal.
Escolta, Tad, gràcies.
Seguim en contacte.
Fora manilles.
Què estàs fent?
Comprovar coses.
Posa que no s'obri fins Nadal.
Et vigilo.
Jake, creus que tenim prou menjar? No vull que en falti.
No hi haurà cap problema. Demà és Nadal.
La gent té coses a fer i és una festa improvisada.
Encara no ha vingut ningú.
No llencis la tovallola. S'ha de tenir fe.
Ual·la!
Sarah.
M'encanta el vestit.
Estàs…
Preciosa.
Gràcies. Me l'ha comprat l'Alejandra.
Et queda maquíssim.
Avy, vine i ajuda'm a preparar més aperitius.
- El papa diu que no calen. - Avy.
Bé…
Està tot preparat per aquesta nit?
Sí, crec que sí.
Vols…
fer una repassada?
I tant.
Està fantàstic.
Sí, hem mogut algunes taules
i hem fet una pista de ball, per si de cas.
Potser l'hauríem de provar.
No tinc clar si sé ballar, però.
Tin un bon pressentiment per avui.
És estrany que esperi que no vinguin?
Hola!
- Bon Nadal! - Ostres! Heu vingut!
Sí, perdona que fem tard.
Hem hagut d'anar darrere del llevaneus.
Moltes gràcies per venir.
No només he vingut jo.
Que bé veure't!
- Bon Nadal! - Bon Nadal!
Bon Nadal!
- Aquí teniu menjar i begudes. - Gràcies.
Hola! Gràcies.
Ei, com esteu?
- Gràcies. - Hola.
Bon Nadal.
Quina alegria veure't!
- Tothom s'ho passa bé. - Sí. Ara et toca a tu, va.
No, no penso pujar-hi. No sabria què dir.
Tranquil, ho faràs bé.
Els encantaràs. S'ho estan passant molt bé.
Perdoneu. Escolteu-me tots.
Només volia dir-vos
que si veieu una casa de gingebre, no en mengeu.
És decoració.
Va per tu, Kenny.
És broma. Bé, benvinguts.
Em dic Jake, soc el propietari de…
Tothom sap qui ets, Jake.
També és cert. Bé, doncs…
Gràcies a tots per haver vingut avui.
Tu pots.
Només volia dir…
La qüestió és que l'alberg…
Bé, hi ha un problema i…
No puc.
Recordo la primera vegada que vam venir amb la família a l'alberg.
Vas fer-te càrrec del meu fill i li vas ensenyar a esquiar.
I he de dir que no aprèn de pressa.
No, li va costar força.
Ara és patrulla de pisters.
Crec que et dec això, almenys, per les classes d'esquí.
Perdó pel retard.
Howard, no puc, és…
Ostres, és que…
Quan ens vam casar, no podíem fer lluna de mel.
Ens vas donar l'habitació més gran,
amb xampany i tot, i no vas voler cobrar més, així que…
Volem donar-te això.
Gràcies. Us ho agraeixo.
Gràcies, nois.
Crec que és bon moment perquè anunciï una cosa.
El consistori de Summit Springs ha proposat
declarar l'alberg lloc d'interès històric.
Ostres.
Això hauria d'ajudar una mica amb subvencions a renovar-lo.
I a nivell personal…
Té, per aquell cop que em vas treure el cotxe de la neu.
Mare meva. Encara te'n recordes?
- Ets un bon home, Jake. - Moltíssimes gràcies.
T'estimem, Jake.
Moltes gràcies.
- Gràcies. - Bones festes.
- Uau. - Bon Nadal.
Moltes gràcies a tots. Bon Nadal.
- Bon Nadal, Jake. - Gràcies.
Gràcies a tots.
- T'ho mereixes. - Bon Nadal.
- Ens encanta l'alberg. - Gràcies.
Està bé poder fer alguna cosa per tu.
De debò que…
De debò que no sé què dir. Mare meva.
Tot plegat és…
Tot plegat em sembla aclaparador.
Però vull dir una cosa:
res d'això hauria estat possible
sense una hoste molt especial
que ha estat aquí amb nosaltres.
M'ha fet canviar la manera de veure
moltes coses,
una de les quals jo mateix.
Així doncs… Li demano que vingui aquí.
Pots venir un moment?
Si us plau, doneu les gràcies a la…
Sierra!
Per fi t'he trobat, nina!
Aquí estàs!
He buscat i rebuscat.
Ja està, retrobament nadalenc.
Llavors, et dius Sierra.
Sí. Filla meva.
- Què ha dit? - És la seva filla?
Sierra.
Recordo aquest nom.
És el meu nom.
És clar que és el teu nom.
Tu qui ets?
Hola? Soc en Tad Fairchild, el teu promès.
- Estic promesa? - Sí.
Ets la filla del senyor Belmont?
Papa.
Sí, sí, reina.
El vaig conèixer, la setmana passada.
- Senyor Russell? - Sí, Jake.
I no… Perdó, però…
No sabia qui eres.
No me'n recordava.
Segur que recordaràs això.
Em va molt gran.
Crec que t'ho vaig dir, oi?
Tad.
Estava esquiant, vaig caure i vaig xocar amb un arbre.
I vaig acabar aquí,
amb tu.
Jake.
Amb tu.
No sé què ha passat aquí,
però sé que has tingut cura de la meva filla.
T'ho agraeixo molt.
Tornem a l'hotel, d'acord, nina?
Un bany calent i xampany t'ajudaran.
Hauria de tornar a l'hotel.
Exacte.
Sarah, espera!
No vull que marxis.
Ho sento molt, flor.
He de tornar a casa.
Va, reina.
No sé ni què dir.
Moltíssimes gràcies.
Ja. No es mereixen.
Adeu.
Papa? On se'n va la Sarah?
Es diu Sierra, reina. I se'n va a casa seva.
Jake?
Volia dir-te que crec que no he conegut mai ningú com tu.
Estàs bé?
Tres.
Visca!
Ho sé, però sense tu no ho vull fer.
Preciosa.
Senyoreta Belmont? Està desperta?
Estic desperta.
El senyor Fairchild vol recordar-li
que faran una roda de premsa d'aquí a dues hores.
Es veu que… Com brilla.
Podeu entrar.
Els mitjans s'han interessat pel calvari que ha viscut.
Senyoreta Belmont, però què fa?
Donar un cop de mà al servei d'habitacions.
Al cap i a la fi, és Nadal.
Es troba bé?
Sí.
Aquest vestit l'han dut de Milà.
Avui aniré senzilla.
Oh, entesos.
Gràcies.
Vol caviar?
De fet, em ve de gust una cosa diferent avui.
No sembla ella.
- I ho ha de saber. - Vaja.
Espero que l'estada a l'alberg no l'hagi traumatitzat.
Ara veureu.
Sierra, què estàs fent?
Preparar l'esmorzar.
Però la roda de premsa és d'aquí 30 minuts.
T'has de vestir.
Estic vestida.
Papa!
Gràcies!
De res.
M'encanta el llibre.
Me n'alegro.
Ara mateix me les emprovo.
Gràcies per aquest casc fantàstic!
- Netejaré una mica. - Jo també.
Ahir van ser molt generosos.
Sí, molt.
Crec que no servirà de res si no tenim reserves.
Sí, tens raó.
Ens cal un miracle de Nadal.
- Acabem de saber - Papa!
que Sierra Belmont, filla del magnat Beauregard Belmont…
Vine, vine.
ha reaparegut.
Connectem amb la roda de premsa.
Què va passar, senyoreta? On era?
Abans de respondre cap pregunta,
vull donar les gràcies a en Jake Russell, de l'alberg Estel Polar.
Ell i la seva família em van cuidar molt bé.
Recomano molt que aneu
a l'alberg Estel Polar.
Quins plans de futur té?
Deixeu que us ho respongui ensenyant-vos això.
- Com va ser? - Sr. Fairchild?
- Una altra pregunta. - Es casaran ja?
- Oi que és maco? - Qui l'ha dissenyat?
És de Jefferson Diamonds.
#Jeffersonjoieriaperatu
Està promesa.
El Sr. Fairchild m'ha demanat que em casi amb ell.
- Però… - Deu estar emocionat.
Emocionat no és prou per definir com em sento.
Quin serà el gran dia?
No ho hem decidit.
És un secret. D'aquí a un parell d'hores agafarem un avió
cap a un lloc secret.
Així que no sé si…
Ja n'hi ha prou.
Jo responc.
El meu desig de Nadal no s'ha fet realitat.
Què vols dir, reina?
Quan vam anar a l'Arbre dels Desitjos,
no vaig desitjar res per a mi,
sinó per a tu, papa.
Vas regalar-me el teu desig?
Vaig desitjar que trobessis a qui estimar.
Ens cuides tant a tots!
Volia que tinguessis algú que et cuidés a tu també.
Algú com la Sarah.
Reina, però no és tan fàcil.
Sí que ho és. T'agrada, oi que sí?
- Sí, però no… - Li has arribat a dir?
No directament.
Encara tens temps, papa.
Li hauries de dir.
- Ves a vestir-te i li dius. Som-hi! - D'acord.
Les carreteres estan tallades.
Agafaré la moto de neu!
Potser no.
Papa?
Què és allò?
Què hi fa, això aquí?
- Ho heu fet vosaltres? - No. D'on ha sortit?
No ho sé. Vaig a buscar en Baltasar. Vens?
- És clar! - Vinga.
El meu desig de Nadal…
sí que es farà realitat!
D'aquí a dues hores ens farem selfies des de la platja.
Tu ves tirant.
- Ens trobem al cotxe. - No triguis.
- No. - Si no, perdrem el vol.
Papà?
Sento no haver-te pogut explicar
això d'en Tad, que ens hem promès.
No passa res, reina.
Per a mi, el més important és que siguis feliç.
Ets feliç, oi?
Sí.
Sobre la feina…
No hi pensis, ara. Seguirà aquí quan tornis.
Exacte. I no ho vull.
No t'entenc.
Vicepresidenta de l'Atmosfera? Només és per tenir cura de mi.
Potser una mica, però…
T'estimo i sempre seré la teva filla.
Però he de trobar el meu propi camí. Espero que no t'enfadis.
Enfadar-me?
No.
Crec que mai m'he sentit tan orgullós.
De debò?
Li vaig prometre a ta mare que tindria cura de tu.
Però…
ja comences a tenir cura de tu mateixa.
T'estimo, papa.
Jo també.
Ta mare n'estaria orgullosa.
Gràcies, papa.
Molt bé.
Adeu.
Bon Nadal, alberg Estel Polar.
- …de les notícies? - Sí, és aquest.
- Una reserva. - Per a quants?
Quins dies?
Pot esperar un moment?
Gràcies.
Bon Nadal, alberg Estel Polar.
És on va estar la Sierra Belmont?
Sí, aquí s'hi va estar la Sierra Belmont.
I tant. Per a quants?
Alberg Estel Polar, digui?
Mare meva.
Esperi un moment.
Vinga, Baltasar! Així, molt bé, noi!
Hola, Alejandra!
- El telèfon no para de sonar. - Sí, home.
Jake…
Està tot reservat!
Vol que li dugui res?
L'abric, potser?
- Sí, perquè l'hivern… - Exacte.
Molt bé.
Sierra! Preparada per marxar, nina?
Què fas?
Ho sento, Tad.
Ets un home fantàstic, però no estic llesta per això.
Creia que sí, però no ho estic.
Estàs tallant amb mi?
Per Nadal?
Et conec, Tad. Per Cap d'Any, ho hauràs superat.
Puc parlar d'això a les meves xarxes?
Als meus seguidors els encantarà.
No hi ha res com una ruptura per augmentar seguidors.
Bon Nadal, Tad.
Que tinguis sort.
Ho sento moltíssim, senyor Fairchild.
I a sobre, per festes.
Tu, Terry.
Sí.
Què faràs per Cap d'Any?
Et fa res vigilar en Baltasar?
I ara. Ves a buscar-la.
- Molt bé. - Espera!
Molt millor.
Un moment. Pari el cotxe! No marxi!
Un moment!
Em pots escoltar només un segon?
Ja sé que gairebé no ens coneixem,
i segur que penses que estic boig,
però no pots marxar sense saber que m'estic enamorant de tu.
M'afalagues, però ja he fet altres plans.
Bon Nadal.
Perdoni, jove.
Diria que el que busca és al pati de darrere.
- Sierra! - Jake?
Creia que marxaves.
No, he canviat d'idea. Em quedo aquí,
sense en Tad.
De debò?
Això mateix.
Bé, tu què hi fas, aquí?
Només volia donar-te les gràcies.
L'alberg està reservat pel que queda de temporada.
De debò? Tot l'alberg? Necessitaràs un cop de mà.
Seria fantàstic.
El meu pare volia invertir en l'alberg, però he pensat que no t'interessaria.
És clar.
Li he dit que et convenceria durant les festes.
Això si volguessis passar-les amb mi.
Doncs saps una cosa?
Hi ha una tradició per les festes,
però m'he donat un cop al cap
i soc incapaç de recordar què es feia.
Es feia…
Sí, diria que et podré ajudar.
Són allà.
Sierra!
- Al final no has marxat! - Hola!
Hola.
I…
I en Ted?
Es diu Tad. I no estàvem fets l'un per l'altre.
- M'alegro que siguis aquí, Jake. - Un plaer.
- Quin Nadal, eh? - Sí, mai no l'oblidaré.
Veig que ja ha conegut la meva filla, l'Avy…
Bon Nadal!
NADAL D'UN COP
T'he dit que soc al vestíbul. On ets?
Ai, mare.
Ui.
Ho sento, no t'he vist.
És un caos.
Doncs, res. Seguim gravant.
Som-hi!
Va, moveu els esquís, vinga.
- No actuarem. - Exacte.
Has demanat un desig sense mi?
És preciosa. Per què no la poses a l'arbre?
Per l'Elegant i el Ballarí!
- I doncs? - Visca!
Arri!
Tad, no s'activa amb la veu! Baixa'm! Quina vergonya!
Un, deux, trois!
Ai, les mans!
- Com et dius, salvador? - Ralph.
Què?
Perdó.
- Ho sento. - Somrient…
i parpellejant tota l'estona.
No estic acostumat a veure dones a l'alberg.
Rens!
L'home ha arribat a la lluna!
Desafines. Desafines, eh?
Acció!
Has de ser més educada, nina.
- Més educada. - Au, va!
Doneu-me'n més perquè no puc parar de…
No puc parar de riure.
No fa gràcia.
Vindrà tanta gent a la festa…
La nit de Cap d'Any, de Nadal.
- Tinc una cosa al nas? - Sí.
No matarem res.
No sé com ha passat.
El que has d'anar és anar allà i ser sincer…
Però què…? Què estic dient?
Com vulguis.
Li pots dir a l'home musculós que tinc darrere
que deixi de desviar l'atenció?
Perdoni, senyor.
No, no, no.
Talleu.
Subtítols: Cristina Riera Carro