Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
God morgon, miss Belmont. Väckningsservice här.
-Temperaturen är 2 grader. -Hej då.
Vill du att jag skickar upp…
Säg nej bara. Säg till din pappa att du inte vill ha jobbet.
Han flög mig hit i sin privatjet till jul. Jag vill inte såra honom.
Wow! God morgon, miss Belmont. Jag heter Terry Carver.
Din far bad mig att vara din personliga assistent.
Och det här är din glamtrupp.
Okej.
Jag vill inte jobba i hotellbranschen.
Har du försökt säga det?
Pappa skulle inte förstå. För honom är det en perfekt karriär för mig.
Jag försöker föreställa mig vad du måste ha på dig.
Ingen namnskylt, hoppas jag.
-Vad är din titel? -Viceordförande för atmosfär.
Han uppfann säkert titeln för att ge mig nåt att göra.
Det är svårt nog för mig som det är. Folk ser bara den bortskämda dottern
till Beauregard Belmont, hotellmagnaten. Jag är inte bortskämd!
-Klänning eller byxor? -Jag vet inte. Är det konstläder?
Fuskläder.
Tad, hjälp! Jag vill gå min egen väg.
Okej. Hur går dina sociala medier?
Inte bra. Jag sa ju att mina konton blev hackade av en tjej.
Javisst ja. Tur att du dejtar en av Hype Magazines bästa influencers.
Ja, du säger det varje dag.
Efter lunchen med din far,
kan vi väl ta några selfies i snön? Och lägga upp dem på Instagram.
Vill du inte hemlighålla vårt förhållande?
Det är nog dags att meddela omvärlden.
Snacka om att få fler följare.
Och det visar för din far att du också kan bli influencer.
Jag vill att folk minns mig för mer än mitt efternamn.
Låt Tad sköta det.
Oj, nedåtgående trend. Dags för en selfie i en limo. Vi ses.
Okej, jag älskar… Hallå?
Dålig mottagning?
Nåt sånt. Vi tar Valenyagin.
-Bra val. -Och en snygg hatt.
Mr Belmont!
Hej! Bra att jag får tag i dig.
Hej. Jake Russell. Jag äger…
-North Star Lodge. -Ja.
Min sekreterare sa att du har ringt.
-Femton gånger. -Så många?
-Så, vad vill du? -Jag behöver bara en minut av din tid.
Visst.
Om du klår mig och kommer ner först.
-Allvarligt? -Vad tror du?
Du ligger efter, grabben!
Sätt lite fart!
Bra åkt.
Ja, jag trodde att jag hade dig, men du var för bra.
Kom. Du kan prata medan vi går.
Wow, det här stället kunde ha byggts av SpaceX.
Tja, vi vill ligga före de andra.
Här inne.
Wow. Du har ett otroligt ställe här. Det är en skidanläggning i världsklass.
Men alla har inte råd med världsklass.
Studier visar att 70 % lär sig åka skidor på små resorter.
Som din.
Exakt. Sen, när de blir bättre skidåkare, väljer de megaresorter som den här.
Så du vill att jag investerar i North Star för att det ska fortsätta så?
Mer eller mindre.
Åh, Skyler. Choklad?
-Visst. -Två, tack.
Ja, mr Belmont.
Här är siffror för en uppgradering
med en snabb skidlift, ett spa med bubbelpool, bastu…
Jag skulle vilja, men jag har mina investerare att tänka på.
-Du förstår säkert. Tack. -Men…
Här. Jag bjuder.
-Ge honom allt han behöver idag. -Ja.
Ursäkta mig, jag måste gå.
Det var snyggt att låta mig vinna där ute.
Bra gjort.
Vakten här. Varna personalen. Miss Belmont är på väg.
Blev han intresserad?
-Nej, inte alls. -Synd.
-Ja, men det var en chansning. -Vad tråkigt.
-Vi ses på North Star. -Okej. Vi ses.
Jag är i lobbyn. Jag ser dig inte.
Jag är i lobbyn, och i ärlighetens namn är jag ganska svår att missa.
Jag står vid en gobeläng som passar med min jacka.
Ursäkta mig.
Nu är jag i loungen vid eldstaden.
-Se upp! -Jag har en Valenyagi…
-Oj… -Herregud!
Jag är hemskt ledsen. Jag såg dig inte.
Min Valenyagi!
Jag betalar kemtvätt eller hämtar club soda…
Vad hände, raring?
Åh, nej! Inte hennes Valenyagi!
Du gör det bara värre.
-Han gick in i mig. -Det var en olycka!
Jag kom runt hörnet och hon också och pang… Med chokladen.
Är allt bra?
-Jag är lite upprörd, men tack. -Tad!
Den här bondläppen kroppstacklade min flickvän
och förstörde hennes klänning.
-Jag är så ledsen. Det var en olycka. -Du. Gå bara, okej? Gå.
Ditåt.
Ta det lugnt med fingret.
Önskar mademoiselle hantverksmässigt rökt bacon på sin sallad?
Nej, tack. Jag äter inte bacon.
Då så.
Så, Ted. Hur går dina internetaffärer?
Det är Tad, pappa. Och det är inga affärer.
Tad är influencer. Han har miljoner följare.
Så du är en försäljare.
Hur länge har ni umgåtts?
Nästan ett år, mr Belmont.
Du kan säga Beauregard nu.
Visst, pappa?
Okej.
Hur som helst, Beau.
Du vet hur det är. En dag…
…står hon där.
I livets kafé.
Sierra är en venti.
Trendar!
Hej.
-Hej, Jake. -Hej, hur är det? Hej, kompis.
Kom igen.
-Är allt okej? -Hej, Jake. Jag får inte igång den.
-Ställ den i skjulet. Jag försöker sen. -Visst.
Hej! Vart är ni på väg?
Pappa! Till önskegranen, du vet. Mamma tog oss dit varje år.
-Det stämmer. -Nu är det mormors jobb.
Jake, du kan väl följa med oss?
Det låter kul, men några gäster vill göra en slädtur så jag får tacka nej.
Men kan du berätta för tomten att jag har varit snäll?
-Jag behöver all hjälp jag kan få. -Så det gick inte bra?
Belmont var sista hoppet. Om säsongen fortsätter så här…
Vi behöver bara tålamod.
Vi behöver ett mirakel.
Vet du inte, pappa? Jul och mirakel hör ihop.
-Eller hur, mormor? -Ja.
Bra att du är optimist.
Ta med nåt gott till mig.
Jag ska åka till flygplatsen. Kan du ordna fram min bil?
Ja, mr Belmont.
-Vad bra att du är kvar. -Hej!
-Jag ville inte missa dig. -Jag är tillbaka till helgen.
Då kan vi installera dig på ditt kontor. Bredvid mitt, tänkte jag. Blir det bra?
Jo, pappa. Om jobbet.
Ja?
Det är bara att…
-Jag vill inte göra dig besviken. -Det kan du nog inte, raring.
Den här har jag inte sett på länge.
Din mor gav mig den i Gstaad.
Hon sa att flickan påminde henne om dig.
Jag är förvånad att du minns.
Du var bara fem när hon…
Jag minns hennes parfym och hennes skratt.
Hur hon borstade mitt hår.
Det här hotellet påminner mig om henne.
Jag saknar henne.
Jag också.
-Jag lovade att ta hand om dig. -Det har du gjort.
Du har gett mig allt jag har velat ha.
Okej.
Jag kommer tillbaka till julafton.
Okej.
Trevlig resa. Och oroa dig inte för mig.
Jag är i goda händer. Jag är med Tad.
Ja, sir!
Se upp! Släpp fram mig! Hallå, flytta på dig!
Stör mig inte när jag är med Tad. Jag messar om jag behöver nåt.
Självklart. När önskas middag i sviten?
Terry, jag sa "stör mig inte".
Milady, er vagn är här.
-Skulle vi inte göra fotosessionen här? -Jag har bokat en privat kabinlift.
Kabinliftar är för förlorare. Hoppa in.
Han är färgstark.
-Pappa hade älskat om vi fotar här. -Vänta får du se, sockerpinglan.
Jag älskar den här.
Det är lite falskt, raring.
Man ska vara snäll på jul.
Okej, turturduvor. Jag har varm choklad och färska pepparkakor.
-Är ni klara? -Ja.
Är det här säkert?
Min vän, det här fina hantverket har tjänat North Star i generationer.
Var är din äventyrslust?
Det är helt säkert.
Hallå, nåt ramlade av!
-Pepparkaka? -Tack.
-Det blir bra. -Ha så kul.
Vart är vi på väg?
Jag följer en av landets bästa skidåkare
och han geotaggade den här avskilda platsen.
Det ser fantastiskt ut.
Tungt.
Du vet väl att jag inte kan åka skidor?
Det behöver ingen veta! Det är bara rökridåer, sötnos.
-Vet du hur man kopplar loss snöskotern? -Ser jag ut som om jag vet det?
Jag löser det.
Okej, snöskoter. Koppla loss.
-Vad gör du? -Vänta.
Tad, den är inte röstaktiverad, för guds skull!
Tad!
Jag får slag i ansiktet!
-Har du kul? -Jättekul.
Ingen signal. Vi får improvisera, antar jag. Jag tror att det är…
Hitåt.
-Du hittar inte tillbaka, eller hur? -Jo, det gör jag.
Håll i dig.
VARNING! FARA! VÄND OM!
Tad!
Titta, där är önskegranen!
Här har ni nyrostade kastanjer, gott folk.
Det är vår tur.
Kom ihåg att du bara får en önskan, så tänk efter.
Det är bra, men kan du se lite mer atletisk ut?
Jag vill se sportig ut, men inte svettig.
-Det saknas nåt. -Vadå?
Jag kan inte sätta fingret på det,
men du kanske kan?
Sierra Belmont, det senaste nästan hela året med dig
har varit magiskt.
Jag vill säga att oavsett hur framtiden ser ut,
vill jag vara med dig.
Sierra Belmont…
-Vill du gifta dig med mig? -Tad!
Tad. Den är för stor, älskling.
Vi kan ändra storleken. Ska vi offentliggöra det?
Vårt första inlägg som ett förlovat par!
Klart.
-Jag önskar… -Säg det inte.
Du måste hålla det hemligt om det ska gå i uppfyllelse.
-God jul på er. -Tack.
Okej.
Vad var din önskan?
Den har gått i uppfyllelse.
När din mamma och pappa fick dig.
Jag älskar dig, mormor.
-Vi sätter den där uppe. Beredd? -Ja.
Såja. Jättebra.
-Tad? -Vädret verkar bli sämre.
Ta mig till hotellet.
-Okej. -Tad.
Tad!
Ta tag, Sierra!
Jag har dig!
-Jag glider bakåt! -Håll i!
Sierra!
Nej! Herregud…
Vänta ett tag.
Vad är det?
-Bara det inte är ett lik. -Sluta, du skrämmer mig.
Herregud.
Är det ett lik?
Hallå, hör du mig?
Jake här, på andra sidan Hoosier.
Vi har en kod 3. Skicka genast hit skidpatrullen.
Ska bli, Jake.
HÄLSOKLINIK
Hur mår hon?
Fysiskt är hon okej. Mild hjärnskakning.
Men det är inte problemet.
Hon minns inget från före olyckan.
Minnesförlust?
-Eller nåt sånt. -Hon är vaken åtminstone. Det är väl bra?
Det beror på vad man tycker.
-Ligg still. -Sluta! Rör mig inte!
Ta bort händerna.
Jag sa ju att jag mår bra, okej?
Okej, visst.
Det är okej. Vi försöker senare. Tack, Gene. Vi tar över.
Äntligen nån som kan bestämma här.
Sheriff, kan du säga åt henne att släppa ut mig?
Det skulle vi gärna göra, men först måste vi ta reda på vem du är.
Vad menar du?
Jag vet vem jag är.
Jag heter…
Vi letade efter legitimation i dina kläder. Vi hittade inget.
Jag hittade det här.
Smink.
Var är mina kläder?
Räddningsteamet tvingades skära dig loss ur dem.
-Fingeravtryck, då? -Vi tog dem när vi tog in henne.
De finns inte i vår databas, så hon har aldrig gripits.
Eller aldrig varit anställd.
Vad ska vi göra med henne?
Jag kan lägga in henne på vår sajt med försvunna personer. Men det är ju jul.
Tills nån letar efter henne eller hon minns nåt, kan jag inget göra.
Ursäkta, men jag är här i rummet. Jag vill inte bli behandlad som en fånge
bara för att ni är inkompetenta…
-Aj, mitt huvud. -Okej.
Ta det lugnt.
Jag önskar att det fanns mer jag kunde göra.
Jag måste följa protokollet när vi har en namnlös person.
Namnlös?
-Jag är inte namnlös! -Vad ska jag kalla dig, då?
Du har inget id, inga pengar och ingenstans att gå.
Jag har plats. På lodgen.
Vi har fått några avbokningar. Hon kan stanna hos oss.
Vem är du?
Det är Jake Russell. Han hittade dig.
Känner du igen honom?
Nej, han är definitivt en främling.
Jag går inte med honom till nån mördarstuga i skogen.
Jake äger North Star Lodge.
Jaha, North Star Lodge?
Okej. Har ni rumsservice?
Det är faktiskt mer som ett bed and breakfast.
Vilken slags frukost?
Vid närmare eftertanke får hon nog det bättre här.
Nej.
Alltså…
Att återskapa normala rutiner kan hjälpa dig att minnas.
Du bestämmer, miss.
Du kan stanna här.
Eller så kan du acceptera Jakes erbjudande.
Fantastiskt! Helt jävla fantastiskt!
Vad är det för en skitskog som inte har ett mobiltorn?
Hej, Tad Fairchild här.
Jag har precis överlevt ett livsfarligt fall.
Och jag är strandsatt i en iskall skog.
Den här inspelningen visar min modiga kamp för livet mot alla odds.
Men om nån hittar min kropp…
Ladda upp den här…
Var är jag?
Jag gick igenom kvarglömda kläder. Det här är bättre än ingenting.
Det får duga.
Är de använda?
Antagligen.
Ibland glömmer gäster saker av misstag…
Den här glömdes inte av misstag.
Okidoki, ditt rum är klart.
Här är rena handdukar och sängen är nybäddad.
Jag uppskattar allt ni gör, men jag blir inte kvar här länge.
För tillfället har du bara oss.
-Jag visar dig. -Okej.
Vad hände?
Hej. Det var ett vilt, hårigt monster där ute!
Okej, jag kollar.
Det är lugnt. De är borta.
Vi är ute i vildmarken, så du får besök då och då.
Okej. De kan stanna därute.
Ja, jag meddelar dem.
-Vadå? -Inget.
Fin mormorsklänning.
Om det är en komplimang…
Tack så mycket.
Godnatt.
Jag sätter fast mina fiskekrokar Hoppas på en fisk…
En fristad!
Jag trodde aldrig att jag skulle se en människa igen.
Titta på dig.
Du är vacker.
Vad heter du, räddare?
Ralph.
Ralph?
Mitt mobilbatteri är dött.
Du råkar väl inte ha en laddare till modell 15, va?
Nej. Jag gillar inte mobiler. Jag litar inte på dem.
Vill du ha kaffe?
Ja, tack, Ralph.
Efter min mardrömsliknande prövning skulle det smaka som gudomlig nektar.
Kan jag ta bort betet från ditt ansikte?
Vilket bete?
Det i ditt ansikte.
Jaså, det där?
Det var bara en dröm.
Varför funkar den inte?
-Hej! -Hej!
-God morgon. -Hej. God morgon!
Det är ingen dröm.
Vem är du?
Hej.
Ditt rum är stökigt.
Ingen har kommit för att städa det än.
Jag heter Avy.
Du är hon som inte vet vem hon är, eller hur?
Jag antar det.
Pappa berättade.
Har du nåt jag kan torka håret med?
-Visst. I mitt rum. -Tack.
Så, vad ska vi kalla dig?
Bra fråga. Jag vet inte. Har du några namn du gillar?
Du kan få ett av deras.
Kom och träffa dem.
Det där är Frankie, det där Wallace, det där Potter, och det där är Sarah.
Sarah. Det gillar jag.
Okej. Då blir det Sarah.
Är det din mamma?
Ja.
Hon dog för snart två år sen.
Jag är så ledsen.
Jag saknar henne.
Ibland…
Ja?
Inget. Du tycker nog att det är konstigt.
Jag vet inte ens vem jag är. Inget är konstigare än det.
Jo…
Ibland pratar jag med hennes bild.
Det är inte alls konstigt. Det är vackert.
Hej, hur mår du?
Känner ni mig?
-Vi träffades på släden. -Du var medvetslös.
-Smaklig frukost. -Tack.
-Jag var medvetslös. -Hej, allihop! Det här är Sarah!
-Sarah. -Vi provar med det.
Det är min pappa. Och min mormor.
Ja. Alejandra.
Det stämmer.
Pumpapannkakorna tog precis slut, men jag kan steka några ägg åt dig.
Snälla, jag kan laga min egen frukost.
Den är trasig.
Nej, du måste trycka in den och sen vrida den.
Tack.
Oj, vad flytande det är.
Ägg?
Tack.
Du visade ägget vem som är chef.
Lite kladdigt.
Vet du vad? Sätt dig där borta, så tar jag hand om allt det här.
Ja, bra idé.
-Bacon? -Jag äter inte bacon.
Men bacon är gott.
Har du provat det?
Jag minns inte.
Så hur vet du att du inte äter det?
Jag gillar bacon.
-Vad är det för muffins? -Hon är nog inte härifrån.
-Vilken gillar du bäst? -Det känns som…
Jag har träffat henne förr.
Tror du?
Hon sa att hon inte ville bli störd.
Det var för nästan 24 timmar sen.
Miss Belmont? Det är hotellvakten. Får jag komma in? Hallå?
Miss Belmont?
Det är jag, Terry.
Hon har inte sovit här i natt.
Kan hon ha bäddat sängen?
Miss Belmont? Bädda? Inte i den här världen.
"Sierra, längtar efter att föra bort dig. Puss, Tad."
De planerade nog att åka bort tillsammans.
-Men vart? -Rör mig inte.
Uppfattat.
Var är jag?
Ralph?
MÄNNISKAN GÅR PÅ MÅNEN
Aldrig i livet.
Ralph!
God morgon! Jag lät dig sova. Du såg ut att ha det mysigt.
Är det din bil?
Ja.
Vad är det med den?
Lika död som en överkörd hare.
Vilken hemsk liknelse.
Vi lämnar en lapp och går till fots.
Det tar bara ett par dagar bort till vägen.
-Dagar? -Beroende på vädret.
Ska jag skaffa lite fisk till frukost? Låter det bra?
Jag äter inte fisk. Jag har fisk i ett akvarium i min lya på Manhattan.
Okej, som du vill. Skaffa din egen frukost.
-Vad ska jag göra med den? -Kasta den mot en ekorre?
Nej då, det går bra.
Tack. God jul.
En avbokning till.
-Skämtar du? -De tog en Airbnb istället.
-Hur kan vi konkurrera med dem? -Det ordnar sig.
Men hur? Titta. Vi har inte ens råd med en städare.
-Jag vet. -Hej.
Jag undrar bara om nån har ringt om mig?
Tyvärr inte.
Jag förstår inte. Nån därute måste väl leta efter mig.
Minns du ingenting alls?
Nej, men doktorn sa att om jag gör normala saker kan minnet komma tillbaka.
Men vad menade hon med "normala saker"?
På läkares ordination.
Lycka till.
Lakanet är förhäxat!
Har du nånsin bäddat en säng?
-Jag tror inte det. -Ta och prova nåt annat.
Jag tycker att du ska ta kabinliften upp…
Ska jag ställa dem här?
Allvarligt?
Åh, nej. Nej, fastna inte.
Det här klarar jag.
-Är vi framme snart? -Nix. Håll ut, kompis.
Jag tror inte jag klarar det!
Ralph!
Lämna mig här.
-Rädda dig själv. -Vänta lite.
Jag fixar det här.
Okej.
Vad stark du är.
Det här fixar det.
Sådär ja.
Redo?
Men du då?
Oroa dig inte. Jag har stora fötter.
Kom igen. Nu går vi.
-Hej. Är du okej? -Det sitter fast.
Jag ska hjälpa dig.
Tack.
Ibland går det inte att ha för bråttom. Det tar den tid det tar.
Min mamma sa alltid:
"Det värsta trasslet löser sig självt om man bara hjälper till lite."
Sådär ja. Allt trassel är borta.
Minns du din mamma?
Ja. Jag tror det.
Avy?
Vad har hänt här?
Vad är det här?
-Det var inte jag. -Titta på det här!
Jag är ledsen.
Toppen. Det här är det sista jag behöver.
Hejsan.
Balthazar.
Angenämt.
Jag skulle presentera mig
om jag visste vem jag är.
Men jag vet att jag är ganska värdelös.
Jag kan inte göra nåt rätt.
Jag borde väl vara bra på nåt, eller hur?
Tack för ditt stöd.
Nu får vi se om jag klarar att hämta lite ved.
Vi ses.
-Oj. Gjorde du dig illa? -Nej.
Jag tar dem.
Är du okej?
Ja.
Du, jag…
Jag menade inte det jag sa. Det var…
Det är inte bara det.
Det har gått två dagar, och ingen har hittat mig än?
Jag är som kvarglömt bagage.
Säg inte så där. Din familj och dina vänner är säkert oroliga för dig.
De letar nog efter dig just nu.
-Tror du? -Självklart.
Vet du vad? Vi kan åka till julmarknaden. Det är en stor marknad med mycket folk.
-Nån kanske känner igen dig. -Jag vill inte vara till mer besvär.
Nej, det gör du inte. Dessutom skulle Avy älska det.
Okej då.
Nej, det är… Du kan behålla den.
-Jaha. -Ja.
Tack.
Oj, vad vackert det är.
Säger det här dig nåt?
Nej, ingenting. Jag har nog aldrig varit här.
Kom igen! Ni går för långsamt!
Avy älskar verkligen julen.
Oj, vilken fin släde.
-Hon brås på Carla. Hon var min fru. -Ja, Avy berättade om henne.
-Jag är ledsen. -Tack.
Det har varit några tuffa år.
-Jag trodde inte att vi skulle stanna här. -Vart skulle ni ta vägen?
Jag vet inte, kanske tillbaka till stan. Jag hade ett skidreseföretag innan.
Carlas familj har ägt North Star i tre generationer.
Hennes far gav det till oss i bröllopsgåva och jag blev förälskad i stället.
-Jag vill inte sälja det, men… -Men?
Folk gillar de nya anläggningarna, flashiga och exklusiva saker.
Men för mig är det nåt speciellt med enkla saker.
Du vet, som hemlagad mat…
Varm choklad vid eldstaden…
Ett andra hem.
Jag vet inte.
Jag kanske har fel.
Pappa, Sarah.
Kom och titta.
Visst är den fin?
Du har bra smak vad det gäller slädar, unga dam.
Den är en skönhet. Tillverkad helt för hand. Tyst som vinden.
Det är en fantastisk släde.
Men den är för dyr för oss.
Jag sköter det här ståndet för en vän.
Om ni ser nåt annat ni gillar…
Titta på den här.
Den är vacker.
Mår du bra?
Ja.
Vet du? Vi tar den.
Underbart.
-Till dig. -Jag kan inte ta emot den.
Kom igen. Det är en julklapp.
Tack.
Varsågod.
-God jul. -God jul.
Tack.
-Vi får inte missa när de tänder granen. -Kom!
God jul, allihop. En applåd för Summit Springs borgmästare.
Välkomna till vår årliga julgranständning.
Det är ett mycket speciellt evenemang, och säg det inte till nån,
men det är mest därför jag är borgmästare här.
Men ni kom inte hit för att lyssna på mig.
Ni kom för att se julbelysning. Så jag ska inte dra ut på det.
Kom, raring, och hjälp mig tända belysningen.
Jag?
Tryck på den här godisstången efter nedräkningen, okej?
Summit Springs, är ni redo?
Ja!
Bra! Räkna ner med mig.
Fem, fyra, tre, två, ett!
-Kom igen, sjung. -Jag kan inte sjunga.
Vem har sagt det? Kom igen, det är jul.
God natt, lillskruttan.
Hon sover.
Som en stock.
När du tittade på den där snögloben
såg det ut som om du hade sett den förut.
Jag mindes plötsligt när jag var liten och en vacker kvinna gav mig nåt liknande.
Det kan ha varit min mamma.
Men sen försvann minnet.
Du minns åtminstone nåt. Det är en början.
Ja.
-Det har varit en lång kväll. -Ja.
Jag är rätt slut också, så…
God natt.
-Jake. -Ja?
Jag ville bara säga…
Jag har nog aldrig träffat nån som du.
För det skulle jag definitivt komma ihåg.
God natt.
-God morgon. -God morgon.
Det är bara jag. Jag ska bädda…
Hemligheten ligger i handlederna.
Okej.
Det är lugnt. En gång till. Gör det igen. Igen.
-Okej. Båda händerna. -Okej.
Ett, två…
Tre! Jippi!
Hand-öga-koordination! Bravo!
Varsågod.
-Smaklig måltid. -Mums!
Bara precis så mycket som behövs. Perfekt.
Okej.
Ta mycket glasyr för att hålla dem på plats.
-Okej. Så där? -Ja.
-Ja.
Vad sj…!
-Inte coolt, båda två! -Hallå där!
Ni är med på det båda två!
Okej, hörni. Kom ihåg, kanten på innerskidan, okej?
Sisten ner betalar pizzan. Redo? Åk!
Kom igen!
-Snyggt, allihop! -Är du redo?
Jag vet inte om jag minns.
Det är lätt. Följ dem bara och ta det lugnt.
-Det går bra. -Okej.
Visa vad du går för. Kom igen!
Inte illa.
Åh, nej.
Jag kommer!
Jag har dig!
-Förlåt, det var inte meningen. -Det är okej.
-Tack för att du räddade mig. -Det var så lite.
Okej, bra. Varsågoda. Här är fakturan.
Trevlig resa.
-Tack än en gång. -Tack.
Tack för att ni valde North Star.
-God jul. -Hej då, Sarah.
Hej då.
Alejandra?
Förlåt, kära du. Jag såg dig inte.
Mår du bra?
Ja då. Lite nostalgisk, bara.
Jag borde nog inte titta i den här.
Vad är det?
Jag kallar den vår Minnesbok.
Julkort, bröllopsprogram, hälsningar från gäster.
Din dotter. Hon är väldigt vacker.
Tack.
Du är också vacker.
Jag vill påminna mig själv då och då
om hur vårt familjepensionat har påverkat människors liv.
Särskilt…
…eftersom vi kanske inte blir kvar här.
-Jake vill inte sälja, trodde jag. -Han har kanske inget val.
Som det går just nu…
Det här kan bli vår sista jul på North Star Lodge.
Men det är inte ditt bekymmer.
Jag ska gå och hämta Avy.
Kan du lägga den i Jakes skrivbord sen?
-Javisst. -Tack.
-Vad är det? -Hej. Lådan fastnade.
Ja, jag har tänkt fixa det.
Vad fin den här är. Varför sätter du den inte i granen?
Därför att…
Jag är inte redo.
Förlåt. Det angår inte mig.
Nej, jag ber om ursäkt. Jag bara…
Vi… Carla och jag köpte den tillsammans, och…
Sen blev hon sjuk.
Och…
Jag vill inte kasta den och jag klarar inte att sätta den i granen. Så, jag…
Vet du vad? Jag måste gå till leksaksinsamlingen.
Leksaksinsamling?
Ja. Summit Springs ordnar en varje år för familjer som har det svårt, så…
-Vad fint. -Alla barn förtjänar nåt till jul.
Behöver du hjälp?
Ja, det vore toppen.
-Hur går det? -Jag har gjort min första.
Oj!
Okej. Ganska bra. Jag ska visa dig ett trick.
Använd så lite papper som möjligt.
Inslagningen ska inte kräva mer än tre tejpbitar.
Så du gör så här…
Och sen så här.
Och så här.
Jättebra.
Jag sa ju det.
Jacob! Jag är så glad att du är här.
Louise, hur kan jag glömma min julflickvän?
-Du verkar redan ha gjort det. -Det här är Sarah.
-God jul. -Trevligt att träffas.
-Jake, vi behöver hjälp här! -Okej, jag är strax tillbaka.
Prata inte om mig när jag är borta.
-Hej, kan vi lämna våra leksaker här? -Hej, tack.
-God jul, tack så mycket. -Varsågod.
Vad skulle vi göra utan Jake Russell?
Han donerar pengar. Och han är involverad i massor med välgörenhet i stan.
Jag önskar att stan kunde visa honom hur mycket han betyder för oss.
-Snygg inslagning. -Jag vet inte om det var jag.
Tack så mycket för hjälpen ikväll.
Tack för att jag fick komma. Alla var jättetrevliga.
Så…
Kommer du minnas det här när du får tillbaka minnet?
Det går inte att glömma.
Vi står under misteln.
Ja, det gör vi.
Vi borde kanske inte göra det.
Tänk om du har en pojkvän.
Det vore olyckligt.
För oss båda.
Ja. Tja…
-Nästan klart. -Ja.
God morgon!
-God morgon! -Hej.
Jag vet hur vi kan hjälpa North Star.
Jag har kontaktuppgifter till alla gäster vi har haft
de senaste tre decennierna.
Den här är perfekt.
-För vadå? -En insamling för North Star.
Coolt. Har du pratat med pappa om det?
Nej, absolut inte.
-Va? -Du hörde.
Jag tänker inte ha en insamling för att rädda oss.
Det är ingen insamling. Det är som en julminnesfest.
Vi bjuder in alla gäster genom åren och firar deras minnen från North Star.
Och okej, vi ber om en donation. Men vad gör det?
Jag bor i Summit Springs, okej?
Jag vill inte att folk bara ser mig som nån som behöver hjälp.
Men du vill väl inte förlora North Star?
Jo, kanske.
Det menar du inte.
Jag är trött på att kämpa med stället. Och på att allt går sönder jämt.
Jag är trött på att oroa mig för slutet av månaden.
Du kan inte vända det här ryggen.
-Tänk på alla minnen du har här. -Det gör jag. Hela tiden.
Jag skulle gärna slippa några av dem.
Vad vet du om minnen? Du minns inte ens ditt namn.
Sarah, vänta. Okej, jag…
Det är inte du.
Okej, det är faktiskt du.
Ända sen du kom hit…
Du får mig att känna saker som jag inte trodde att jag skulle känna igen.
Du har rätt. Jag har många minnen här.
Jag antar att jag bara är rädd för att skapa nya.
Även med nån som du.
Kom in.
Är allt okej?
Ja.
Vad är det?
-Inget, bara… -Är det Sarah?
Jag vet att det är svårt.
Särskilt när det är jul.
Jag vet inte.
Jag vet inte vad jag håller på med längre.
Du har gjort allt du kan för att hålla ihop din familj.
Men vi klarar oss nu.
Jake.
Du får släppa taget.
Sarah. Vi gör snöflingor. Vill du hjälpa mig?
Tyvärr, jag kan inte nu, Avy. Kanske senare.
-Alejandra, får jag prata med dig? -Självklart.
Det är dags för mig att åka härifrån.
Säg inte så. Du får stanna så länge du vill.
Tack, men jag tror att det är bäst för alla om jag åker.
Vänta. Va? Sarah, tänker du åka härifrån?
Du kan inte.
Jag ska nog det.
Jag trodde att du skulle fira jul med oss.
Det vore underbart, men saker och ting har ändrats.
Ja, de har ändrats.
Pappa.
-Vad är det där? -Nåt jag har sparat till rätt ögonblick.
Men Sarah måste hjälpa oss att sätta upp den.
Snälla.
Men du sa…
Jag vill inte göra det utan dig.
-Lite till vänster. -Nu?
-Och… Perfekt. -Det är jättefint, Jake.
-Vet ni vad det här stället behöver? -En julfest?
Okej, vi gör det! Vi kör!
Ställ er närmare varandra. När jag räknat till tre säger ni "God jul."
-Ett, två, tre. -God jul!
Ha så kul i backarna, hörni. Jag skriver ut den.
FIRA MED OSS PÅ JULAFTON
Kom till North Star på julafton. Vi har en julfest.
Varsågoda. God jul. Julfest på North Star.
-Kl. 19 på julafton. Fest på North Star. -Tack!
Där.
Det är 24 december. Kom om du kan, vi är där.
Ja, middagen är klar. Dags för lite goda bönor.
Varsågod, kompis.
-Tack, min vän. -Ja.
Det här är de bästa burkbönor
jag nånsin har ätit.
Ralph! Har du funderat på en överlevnadsblogg?
Jag kan fixa sponsring åt dig.
Tack ska du ha. Det vore nåt, va?
-Det är starkt. -Ja, det kan kicka in lite lömskt.
Ja! Det kickar in nu.
Snacka om kick!
Inte så lömskt.
Han kommer in nu.
Hej! Jag kom precis till hotellet. Ring mig.
Tack, Morgan. Terry?
-Mr Belmont. Hej, du är tillbaka. -Sierra svarar inte i mobilen.
-Be henne komma till mitt kontor. -Mr Belmont…
Jag vet inte var hon är.
Va?
Jag bad dig ta hand om henne.
Hon och mr Fairchild åkte iväg häromdagen och det var sista gången jag såg henne.
"Häromdagen?" Har du inte sett min dotter på fyra dagar?
Jag tänkte att de ville umgås på tu man hand.
Jag fick inte störa henne, sa hon. Sen hittade vi den här lappen.
Min dotter åker ingenstans utan sitt bagage.
Säg åt säkerhetsteamet att kolla området. Finkamma resorten.
-Ska bli. -Och du, ring sheriffkontoret.
Okej. Vad ska jag säga?
Att de ska hitta min dotter.
Javisst.
TAR OSS ÖVER PASSET TILL FOTS. HITTA OSS!
Skicka hit en sökgrupp. Några idioter är vilse i passet.
Uppfattat. Vet vi vilka de är?
Ja, det är Ralph. Ute på tjuvjakt igen.
Ja?
Är du klar snart, kära du?
Jag försöker bara hitta nåt att ha på mig.
Det är faktiskt därför jag är här.
Jag tog mig friheten att skaffa nåt du kan ha på dig ikväll.
-Jag hoppas den passar. -Oj, tack. Det behövde du inte.
Jag ville.
Du får Jake att le.
Det var länge sen han gjorde det.
-Jag tog ett par skor också. -Tack.
-Ska vi ses där nere? -Okej.
Ralph, du åker in den här gången.
Va? Det är en skandal! Den mannen är en hjälte.
-Han ägnade sig åt tjuvjakt. -Han räddade mitt liv.
Du får gripa mig också.
Ted?
Beau!
Vad gör du här?
-Det är en lång, hemsk historia. -Var är min dotter?
Inte vet jag. På hotellet?
Nej, hon är inte där. Jag fick höra att hon är med dig.
Hon var det, men vi kom ifrån varann uppe på berget.
-Jag hade precis friat. -Friat?
-Ett äktenskap? -Ja.
-Jag får kalla dig "pappa". -Du, grattis.
-Tack, min vän. -Jag vet var hon är. Kom.
Vänta. Ralph, då?
Jasper, släpp honom.
Det är jul.
Tack, Tad. Vi håller kontakten, va?
Dina armband.
Vad gör du?
Kollar bara.
Det står "Öppna inte förrän jul" på den. Jag håller koll på dig.
Tror du att maten räcker? Jag vill inte att den tar slut.
Inga problem. Det är julafton.
Folk gör andra saker. Det är en sista minuten-fest, så…
-Det är sent, och ingen har kommit. -Ge inte upp hoppet, Jake.
Wow! Sarah!
Vilken fin klänning.
Du är…
Så vacker.
Tack. Alejandra köpte den åt mig.
Du är jättefin i den.
Avy, raring. Kom och hjälp mig att göra fler aptitretare.
Pappa sa att vi inte behöver fler…
Så…
-Så, är allt klart för ikväll? -Ja, jag tror det.
Vill du göra en sista koll?
Visst.
Det ser fantastiskt ut.
Ja. Jag tog bort några bord och la in ett litet dansgolv, utifall att.
Ska vi testa det?
Jag vet inte om jag kan dansa, men…
Jag tror att det går bra ikväll.
Får jag hoppas att ingen dyker upp?
Hej!
-God jul! -Hej! Ni kom!
Förlåt att vi är sena. Jag fastnade bakom Ed Hudsons snöplog.
Tack så mycket för att ni kom.
Det är inte bara jag.
Vad kul att träffas.
-God jul! -God jul!
God jul!
-Ta lite mat och nåt att dricka. -Tack.
Hej! Tack.
-Hej, hur är det? -Tack för att ni kom.
God jul!
Kul att se dig!
-Alla verkar trivas. -Ja. Nu har du chansen. Kör på.
Nej, jag vill inte. Jag vet inte vad jag ska säga.
Oroa dig inte, det går bra. Alla kommer att älska dig. De har så kul.
Ursäkta. Ursäkta, allihop.
Jag vill bara säga…
Om ni ser ett pepparkakshus, ät inte av det. Det är bara dekor.
Okej, Kenny?
Jag skojar. Hej, allihop. Jag heter Jake. Jag är ägaren…
Vi vet vem du är, Jake.
Bra poäng. Okej, hur som helst. Tack för att ni kom hit ikväll.
Du klarar det.
Jag ville bara säga…
Det är så att North Star…
Vi har hamnat i en situation som…
Jag kan inte.
Jag minns första gången vår familj kom till North Star Lodge.
Du tog min son till dig och lärde honom att åka skidor.
Han lärde sig inte snabbt.
Nej. Det stämmer.
Han är pistvakt nu.
Jag är skyldig dig det här för skidlektionerna.
-Ursäkta att det dröjde. -Howard, jag kan inte. Det är…
Wow, jag…
När vi gifte oss hade vi inte råd med en smekmånad.
Du gav oss den största sviten över helgen,
champagne och allt, och du ville inte ta betalt för det, så…
Vi vill ge dig det här.
Tack för det. Tack så mycket.
Tack.
Nu är ett bra tillfälle för mig att säga en sak.
Summit Springs kommunfullmäktige har lagt fram ett förslag
om att kulturskydda North Star Lodge.
Oj!
Det borde hjälpa till med pengar och anslag för renovering.
På ett personligt plan…
Här är för den gången du drog loss min bil ur snödrivan.
Jösses. Jag kan inte tro att du minns det.
-Du är en bra man, Jake. -Tack så mycket.
-Vi älskar dig, Jake. -Tack så mycket.
-Tack. -God jul.
-Oj. -God jul.
Tack så mycket. God jul.
-God jul, Jake. -Tack.
Tack, allihop.
-Du förtjänar det. -God jul.
-Vi älskar North Star. -Tack så mycket.
Det känns bra att göra nåt för dig.
Jag vet inte… Jag vet inte vad jag ska säga. Jösses.
Det är…
Jag är lite överväldigad just nu…
Men jag vill säga en sak.
Inget av det här ikväll skulle ha hänt utan en mycket speciell gäst
som bor här på North Star. Hon har ändrat hur jag ser på
många saker.
Inte minst på mig själv. Så kan vi få fram henne hit?
Kan du komma fram hit?
Kan alla ge ett stort tack till…
Sierra!
Äntligen har jag hittat dig. Älskling!
Titta på dig! Som jag har letat!
Sådär ja. Återförenade till jul.
Så du heter Sierra.
Ja. Min dotter.
-Vad sa han? -Va? Hans dotter?
Sierra.
Jag minns det namnet.
Det är mitt namn.
Självklart är det ditt namn.
Vem är du?
Hallå? Det är jag, Tad Fairchild. Din fästman.
-Är jag förlovad? -Ja.
Är du mr Belmonts dotter?
Pappa.
Ja. Ja, raring.
Jag har träffat dig förut. Förra veckan.
-Mr Russell? -Ja, Jake.
Och jag… Förlåt, jag…
-Jag visste inte vem du var. -Jag minns inte.
Du minns säkert den här.
Den är för stor.
Jag sa det, eller hur?
Tad.
Jag åkte skidor och ramlade och slog huvudet i ett träd.
Sen hamnade jag här.
Med dig.
Jake.
Med dig.
Jag vet inte vad som har hänt här, men du har tagit god hand om min dotter.
Jag är mycket tacksam.
Vi åker tillbaka till hotellet, raring.
Ett varmt bad och lite champagne gör dig gott.
-Ja, jag måste åka tillbaka. -Precis.
Sarah, vänta!
Åk inte, snälla.
Jag är ledsen, sötnos.
Men jag måste åka hem.
Kom hit, älskling.
Vad kan jag säga?
Tack så mycket.
Ja då. Det var inget.
Hej då.
Pappa? Vart ska Sarah?
Hon heter Sierra. Hon åker hem.
Jake?
Jag vill bara säga att jag aldrig har träffat nån som du.
Är du okej?
Tre. Hurra!
Jag vill inte göra det utan dig.
Så vacker.
-Miss Belmont? Är du vaken? -Ja, jag är vaken.
Mr Fairchild bad mig påminna dig
om presskonferensen om två timmar. Din olycka… Vad glittrigt.
Ni kan komma in.
Din olycka har fått stor uppmärksamhet i medierna.
Miss Belmont, vad gör du?
Jag hjälper bara städarna lite.
Det är ju jul, trots allt.
-Mår du bra? -Ja.
Den här flögs precis in från Milano.
Jag klär mig enkelt idag.
Okej.
Tack.
Kaviar?
Jag är på humör för nåt annorlunda i dag.
-Hon är inte sig själv. Tänk på det. -Märkligt.
Upplevelsen på vandrarhemmet kan ha traumatiserat henne.
Vänta får ni se…
Sierra, vad gör du?
-Jag lagar frukost. -Presskonferensen börjar om 30 minuter.
Du måste klä på dig.
Jag är klar.
Pappa!
Tack!
Varsågod.
Jag älskar min bok.
Kul att du gillar den.
Jag måste testa dem på en gång.
Tack så mycket för den fina hjälmen!
-Jag ska bara röja undan lite. -Jag också.
Folk var väldigt generösa igår.
Ja, det var de.
Men det hjälper inte om vi inte får några bokningar.
Du har rätt.
Vi behöver ett julmirakel.
-Här är senaste nytt. -Pappa!
Den saknade arvtagaren till hotellmagnaten Beauregard Belmont…
-Kom hit. -…har hittats.
-Vi sänder direkt från presskonferensen. -Vad hände, miss Belmont? Var var du?
Innan jag svarar på några frågor
vill jag tacka Jake Russell och hans familj på North Star Lodge.
De tog mycket väl hand om mig på sin charmiga skidresort.
Jag rekommenderar dem.
-North Star Lodge. -Vad är dina planer för framtiden?
Låt mig svara på det genom att visa det här.
-Berätta mer. -Mr Fairchild?
-En fråga till. -Ska ni åka härifrån?
-Vacker, eller hur? -Vem designade ringen?
Jefferson Diamonds.
hashtag JeffersonJewelleryForYou.
-Så ni är förlovade. -Mr Fairchild har friat till mig.
-Men… -Ni måste vara glad, mr Belmont.
Glad kommer inte ens i närheten.
-Och när är den stora dagen? -Vi vet inte än.
Vi håller det hemligt. Vi tar ett flyg om ett par timmar
till en hemlig plats. Så, jag vet inte om…
Vi har sett nog.
Jag svarar.
Min julönskning gick inte i uppfyllelse.
Vad menar du, raring?
Jag önskade inget till mig själv när mormor och jag var vid önskegranen.
Utan till dig, pappa.
Gav du din önskan till mig?
Jag önskade att du skulle hitta nån att älska. Du tar hand om oss alla.
Jag ville bara att nån skulle ta hand om dig.
Nån som Sarah.
Avy, det är inte så lätt.
Jo, det är det. Du gillar henne, eller hur?
-Ja, men det… -Har du sagt det till henne?
Nej, inte direkt.
Du hinner fortfarande.
Du borde berätta för henne.
-Klä på dig. Gå och säg det. Kom! -Okej.
-Vägarna i dalen är avstängda. -Jag tar snöskotern!
Kanske inte.
Pappa?
Vad är det där?
Vad är det?
Vad gör den här?
-Gjorde du och mormor det här? -Nej. Var kom den ifrån?
Jag vet inte. Jag hämtar Balthazar. Åker du med?
-Så klart! -Okej.
Min julönskning.
Den går i uppfyllelse.
Om några timmar tar vi selfies på en vacker strand.
-Gå i förväg, du. Vi ses vid bilen. -Dröj inte för länge.
-Nej då. -Vi får inte missa flyget.
Pappa?
Jag är ledsen att jag inte hann berätta om mig och Tad och förlovningen.
Det gör inget.
Det viktigaste för mig är att du är lycklig.
-Du är väl lycklig? -Ja.
Om jobbet…
Ingen fara. Det finns här när du kommer tillbaka.
Det är problemet. Jag vill inte det.
Jag förstår inte.
Viceordförande för atmosfär? Du skapade posten bara för mig.
Kanske det, men jag…
Jag älskar dig och kommer alltid att vara din dotter.
Men jag måste hitta min egen väg. Jag hoppas att du inte är arg.
Arg?
Nej.
Jag har nog aldrig varit mer stolt.
Verkligen?
Jag lovade ju din mor att ta hand om dig.
Tja…
Du verkar börja ta hand om dig själv.
Jag älskar dig.
Och jag dig.
-Mamma hade varit så stolt över dig. -Tack, pappa.
Okej.
Dåså.
God jul, North Star Lodge.
-…på nyheterna? -Ja, det är här.
-Jag vill boka rum. -För hur många? När?
Kan du vänta ett litet ögonblick?
Tack. God jul, North Star Lodge.
-Är det stället där Sierra Belmont var? Ja, hon bodde här.
Ja. För hur många?
North Star Lodge?
Herregud.
Ett ögonblick, tack.
Kom igen, Balthazar! Duktig pojke!
Alejandra, hej!
-Telefonen lyser som en julgran. -Du skojar.
Jake…
Det är fullbokat!
-Kan jag hämta nåt åt dig? -Min jacka, kanske?
-Ja, för vintern är typ… -Ja.
Okej.
Sierra. Ska vi åka, älskling?
Vad gör du?
Jag är ledsen, Tad.
Du är en bra kille, men jag är inte redo för det här än.
Jag trodde det, men jag är inte det.
Gör du slut med mig?
På juldagen?
Jag känner dig, Tad. Du har glömt det till nyår.
Får jag skriva om det här på min sida?
Mina följare kommer att älska det.
Ett uppbrott får siffrorna att gå i taket.
God jul, Tad.
Lycka till.
Jag är så ledsen, mr Fairchild.
Och vid jul också.
-Du. Terry. -Ja?
Vad gör du på nyår?
-Kan du passa Balthazar? -Självklart. Gå till Sarah.
-Okej. -Vänta!
Mycket bättre.
Vänta. Stanna! Kör ingenstans.
Vänta!
Kan du ge mig en sekund?
Jag vet att vi knappt känner varandra.
Du tycker nog att jag är galen som säger det här.
Jag kan inte låta dig åka utan att säga att jag är kär i dig.
Det är smickrande, men jag har andra planer.
Glad jul.
Ursäkta mig.
Jag tror att det du letar efter är på gården där bakom.
-Sierra! -Jake?
Skulle du inte åka iväg?
Jag ändrade mig. Jag stannar här.
-Utan Tad. -Gör du?
Ja.
Så, vad gör du här?
Jag ville bara tacka dig.
North Star är fullbokat för resten av säsongen.
Verkligen? Du kanske behöver hjälp med att sköta stället.
Det vore fantastiskt.
Pappa ville också investera i North Star, men jag trodde inte att du ville det.
Ja.
Jag sa att jag skulle försöka övertyga dig under julen.
Om du vill tillbringa den med mig?
Vet du vad?
Det finns den här jultraditionen.
Men jag slog i huvudet på vägen hit och jag kan inte minnas vad det är.
Det…
Jag kan nog hjälpa dig med det.
-Där är de. -Sierra!
-Du åkte inte. -Hej!
Hej.
Vad hände med Ted?
Det är Tad, pappa. Och det var ett misstag.
-Glad att se dig, Jake. -Detsamma, mr Belmont.
-Vilken jul, hörni. -Ja, den glömmer jag aldrig.
Och du har ju träffat min dotter Avy…
-God jul! -God jul!
Tad, jag sa i lobbyn. Var är du?
Jösses.
Tusan.
Ursäkta. Jag såg dig inte.
Det är kaos.
Det gör inget. Vi filmar.
Kom igen!
Kom igen! Med skidorna på. Kom.
-Vi tänker inte spela. -Precis.
Har du sagt en julönskan utan mig?
Den här är jättefin. Kan du inte sätta den i granen?
Kom igen Dasher och Dancer!
-Nå? -Hej!
Hoppla!
Den är inte röstaktiverad! Du är löjlig!
Un, deux, trois!
Aj, mina händer!
-Vad heter du, räddare? -Ralph.
Va?
Förlåt.
-Förlåt. -Ditt flin…
Blinkar du hela tiden?
Jag är inte van att se kvinnor här på North Star.
Renar!
Vi har landat på månen!
Du sjunger falskt, okej?
Tagning!
Du måste vara artigare, älskling.
-Var artig. -Herregud!
Ge mig en till för jag kan inte sluta… Jag kan inte sluta skratta.
Inte roligt.
Vi kommer att få så många festprissar.
Nyårsafton… Julafton.
-Har jag nåt på näsan? -Ja.
Inget kommer att bli dödat.
Varför blev det så?
Du behöver bara gå dit och visa ditt hjärta…
Va? Vad gör jag?
Som du vill.
Såg åt muskelknippet bakom mig att sluta förstöra min närbild.
Ursäkta mig, sir?
Nej, nej, nej.
Och bryt.
Undertexter: Janica Lundholm