Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Britiska moderådet och Vogue belönar varje år-
-Storbritanniens främsta designer på uppgång.
Priset är 100 000 pund (140 000 dollar).
Mitt arbete är fantastiskt-
-men det här har varit något av det mest inspirerande under alla år.
Det här var en av våra längsta överläggningar någonsin.
Men vi har bestämt oss och i år går priset-
-till Amy på Mother of Pearl.
Vi trodde nog aldrig att vi skulle vinna.
AMY POWNEY, KREATIVT ANSVARIG PÅ MOTHER OF PEARL
Det stärkte verkligen mitt självförtroende.
Om Vogue ger mig det här, så gör jag kanske något bra.
Det har gett henne självförtroende nog-
-att ta det här priset och bygga vidare på det.
Vad är det jag vill göra?
Amy är en kraft att räkna med.
Amy Powney är kreativt ansvarig på Mother of Pearl.
Det brittiska märkets drivkraft och kreativa chef: Amy Powney.
Man kan slänga på sig Amys vackra kläder-
-och känna sig glamorös utan att det känns överdrivet.
Det är elegant och feminint-
-men ändå lite mörkt, vilket jag gillar.
Dagens höjdpunkt var Amy Powney från Mother of Pearl.
AMY POWNEY ÄR EN STIGANDE STJÄRNA
Det vore lätt för en designer att bli hänförd av all glamour-
-men Amy förblir blygsam.
Att vara modedesigner är ett privilegium.
Det är min barndomsdröm.
Men det innebär ett stort ansvar.
Mode berör så många miljöfrågor.
Kvantiteten vi producerar, avfallet i slutet av processen.
Allt man skapar har ett fotavtryck och inom mode är det enormt.
Vi lever inte i en tid då man kan designa något bara för att man vill.
Vad kan vi göra?
Vilka alternativ finns det?
Hur hittar vi balansen mellan att glädjas åt modet-
-samtidigt som vi tänker på klädernas inverkan på planeten?
Det ser inget vidare ut, men det smakar gott.
Jag har alltid velat syssla med konst.
Jag kunde sitta i timmar och bara skapa saker.
Mamma jobbade i en textilfabrik.
Hon tog hem tygrester som vi klippte i trekanter-
-för att sedan göra lapptäcken.
Jag känner mig väldigt avskild från Londons modescen.
Jag har aldrig känt att jag passar in.
På universitetet läste jag boken "No Logo" av Naomi Klein.
Den handlar om social jämlikhet i klädtillverkningsledet.
Om hur dåligt fabriksarbetarna fick betalt.
BARA 2 % AV DE SOM SYR VÅRA KLÄDER KAN LEVA PÅ SIN LÖN.
Om deras arbetsmiljö och arbetsvillkor.
Jag var på väg åt ett håll och pratade om Galliano.
Sedan läste jag boken och tänkte: "Aldrig! Jag ska göra något annat."
Den förändrade helt min utstakade kurs.
Jag insåg vilken inverkan modet hade på miljön.
Alla kemikalier.
De enorma mängderna som vi tillverkar-
-föroreningarna, koldioxidutsläppen-
-hur djuren behandlas, och så vidare.
När man ser en produkt måste man inse att den har ett pris.
Min examenskollektion handlade om hållbarhet redan för 12 år sedan.
Lärarna var lite förbryllade och undrade vad jag gjorde.
Bara några få märken gjorde något åt problemen.
Det var People Tree och Katharine Hamnett.
Katharine Hamnett var en ikon för mig på den tiden.
Jag var det svarta fåret.
Hur kunde jag vara båda två samtidigt?
De verkade står i bjärt kontrast mot varandra.
Faktum är att modeindustrin är en av de mest destruktiva på vår planet.
OM MODEINDUSTRIN VAR ETT LAND-
-SKULLE DET SLÄPPA UT MEST KOLDIOXIDUT EFTER KINA OCH USA.
SEPTEMBER 2017 MODEVECKAN I LONDON
Modeindustrin har rusat fram så snabbt och framför sig själv-
-att vi alla jagar våra egna historier.
Det känns som om jag har förlorat många år genom att ha så bråttom.
Tröja till Celine. Tröja till Celine.
I modekalendern har man en förvår/sommar-kollektion-
-vår/sommar-, förhöst/vinter-, och en höst/vinter-kollektion.
De stora märkena har fler, kanske tolv.
High Street släpper nya kläder veckovis.
Vi producerar så mycket.
Hundra miljarder klädesplagg varje år.
Tre av fem hamnar på soptippen under första året.
Fler kollektioner, fler plagg. Nytt, nytt, nytt.
Som mest gjorde jag 750 designer på ett år.
Det är nonsens. Fullständigt nonsens.
Stora nyheter från modevärlden, Lanvin-designern Alber Elbaz
lämnar det berömda modehuset 14 år senare,
Vi fick inte mycket förvarning.
Det är den andra på en vecka.
Raf Simons har sagt att han lämnar Christian Dior.
"FÖRVÅNAD ATT RAF SIMONS LÄMNAR DIOR?
"VAR INTE DET. MODE ÄR ETT EKORRHJUL."
Han antydde att han var orolig-
-över modevärldens snabba tempo och vad som förväntas av designers.
"MARC JACOBS AVGÅR FRÅN LOUIS VUITTON."
"HUR LÄNGE KAN DESIGNERS HÅLLA TEMPOT UPPE?"
Det är en chock och väcker frågor-
-om vad som händer i modevärlden.
Jag åker hem.
NICK PRENDIVILLE ART DIRECTOR
Vi ska åka hem.
-Norrut. -Vi ska norrut.
Jag växte upp i norra England.
I ett relativt normalt hus.
Sedan köpte mina föräldrar en bit mark och levde det goda livet.
Jag vill inte träffa någon jag känner från skolan.
Så jag bodde i en husvagn.
Utan vatten, el eller värme.
Pappa grävde en brunn med en handpump. Det var så vi fick vatten.
Som tonåring tyckte jag inte att det var ett bra liv.
Men så här i efterhand var det en fantastisk upplevelse.
Där är mamma! Vad fin du är.
Har du somnat på tåget?
-Du ser bra ut. -Du ser ut att må bra.
-Hej! Han sa: "Vad är det som pågår?" -Hej.
-Han vaknade för två sekunder sen. -Du har vaknat.
Herregud, titta!
Det är så bra. Eller hur? Har farfar gjort den?
Den har lagt grunden för mitt intresse för hållbarhet.
Okej, vi ska ha en tävling.
Det blåser mycket. Det är bra att ha elektricitet.
Den ger ström till hela huset. All el i huset kommer därifrån.
Husvagnen stod längs den här väggen.
Mitt favoritminne-
-var när vi var tvungna att gå ut hit med en hink vatten-
-och värma hälften på spisen.
Sen sprang man till baksidan av husvagnen-
-och hällde det över duschen i badrummet.
Natalie duschade och du hämtade vatten-
-och stod på en stege och hällde det över henne.
Där är träningsoverallerna.
Vi hade träningsoveraller när det var högsta mode.
När jag började high school bjöd min vän hem mig-
Jag dök upp i träningsoverallen och hon började skratta.
Det visste jag inte. De kommer ut flera år senare.
Det visste jag inte.
Blev du retad för ditt utseende?
"Tjocka zigenaren" var mitt smeknamn.
När jag gick i skolan och nån enstaka unge-
Det var jobbigt ibland.
Amy blev mobbad i high school.
Jag jobbade och jobbade tills jag hade tillräckligt med pengar.
Jag ville köpa kläder.
De coola lät mig vara med.
Folk frågar alltid varför mode och inte illustration eller konst-
-och jag tror att det var vändpunkten för mig.
Det var den sociala statusen man fick. Precis.
Hej, älskling.
Idén med snabbmode-
-att alla kunde vara moderiktiga var en positiv utgångspunkt.
Det gick så fort.
Det är nuet som är problemet.
-Visst ser han elegant ut? -Han är underbar.
Skulle jag göra det nu? Jag vet inte.
Skulle jag ge mig in i en bransch-
-som faktiskt påverkar planeten dåligt-
-eller borde jag sluta i morgon och börja jobba för en miljöorganisation?
Att inte göra nåt och inte engagera sig i det vore fel-
-för du har möjlighet att skapa förbättring.
Du kan inte förändra världen ensam.
Du måste titta på ditt eget liv.
-Titta på vad du kan göra. -Ja.
Det är jag. Ser du? Jag har inte alltid varit olycklig.
Fantastiskt!
Jag har bestämt mig för att använda prispengarna-
-till att göra Mother of Pearl hållbart.
Mitt mål är att skapa en kollektion som är hållbar från början till slut.
Den nya hållbara kollektionen ska heta No Frills.
Det är en humoristisk syn på värdekollektionen-
-från snabbköpet.
Jag måste göra saker ordentligt.
Vissa kallar det pedantiskt, jag kallar det perfektionism.
Det är viktigt för mig att min hållbara kollektion-
-är ekologisk, spårbar-
-använder minimalt med vatten och kemikalier-
-tar ett socialt ansvar, tänker på djurens välbefinnande-
-och producerar den minsta geografiska regionen.
Kan vi ens göra det här? Kan man ens prata med bomullsplockarna?
Med bönderna? Hur tar man sig ens dit?
Om jag inte kan göra Mother of Pearl hållbart...
Om folk inte tar till sig budskapet och finner det viktigt...
...så kanske min tid i modebranschen är över.
AMY SKA LANSERA SIN KOLLEKTION NO FRILLS-
-OM 18 MÅNADER, PÅ LONDONS MODEVECKA I SEPTEMBER 2018.
Vi flyttar in i vår nya ateljé i dag.
Det är svårt att förändra ett system där man är.
Det är uppfriskande att flytta-
-och sätta upp nya regler kring hur det ska drivas.
Vad sägs om saker vi lägger i lådor som inte är papper?
-Som? -Jag vet inte, bitar av...
Alla borde använda dem.
Jag måste förvarna dem. Jag kommer att vara lite diktatorisk.
Bilden som Hannah satte upp-
-är från min första Mother of Pearl-kollektion.
Efter universitetet ville jag jobba för ett meningsfullt varumärke.
Jag skrev till Katharine Hamnett.
Men ingen vill ge dig ett jobb. Ingen har råd att betala avgångselever.
London är en ensam stad om man inte känner någon.
Jag gick en mönsterbomullskurs på Central Saint Martins.
Det skulle kosta ett par tusen pund. Jag har inga pengar.
Jag hade bara träffat henne en gång, men hon hade rekommenderat mig.
De ringde från Mother of Pearl. De sökte någon som skulle få lön.
MOTHER OF PEARL, ETT DAMKLÄDESMÄRKE I LONDON.
GRUNDAT AV MAIA NORMAN. FÖRKORTNING: MOP
Det var inte hållbart som jag nöjde mig med.
Jag jobbade för ett litet företag. De tillverkade små mängder kläder.
Jag hade gått från att assistera Dan, vår maskinist-
Och jag jobbar mig upp till creative director.
En stor del av flytten var att jobba mer miljövänligt och etiskt.
Om man producerar något-
-skapat man avfall på planeten, och vi är stora producenter.
Att minska mängderna av det vi tillverkar
-är mer hållbart än något annat vi gör.
Först ändrade jag affärsmodellen.
Jag gick från fyra till två kollektioner per år.
Det gav mig tid att utveckla No Frills-kollektionen.
CHLOE MARKS, PRODUKTUTVECKLARE
Jag visste inte var jag skulle börja.
Som produktutvecklare jobbade jag nära Amy.
Designern skapar designen och vi får det att hända.
Jag har jobbat med mode sedan jag var 19.
Jag har jobbat för många företag.
Målet var att aldrig hitta nåt som inte skadar planeten.
Det var alltid att hitta något till ett bra pris som ser vackert ut.
Det började med att jag googlade.
Vad är ett hållbart tyg?
Vi började från början.
Vi går till en leverantör och köper ett tyg.
Alla samtal har handlat om var hans tyg kommer ifrån.
När vi har frågat våra leverantörer vet de inte-
-för det är så många i kedjan.
KEDJAN
Ta en bomullsskjorta.
Den kräver många steg i många länder från ursprung till vår garderob.
Steg ett.
Bomullsfröet är framställt av ett multinationellt företag.
Steg 2. Bomullen odlas med kemiska gödningsmedel och bekämpningsmedel-
Sen skördas den.
Steg 3. Bomullen spinns till garn.
Steg 4.
Garnet vävs och behandlas med värme och kemikalier-
-för att bli mjukt och vitt.
Steg 5. Tyget färgas med fler kemikalier.
Steg 6. Tyget klipps till och sys till skjortor.
Steg 7.
Skjortan skickas till företagets lager.
Steg 8.
Skjortan skickas till kunden som inte vet-
-att skjortan är mer berest än hon.
EN SKJORTAS VERKLIGA KOSTNAD
KOLDIOXIDUTSLÄPP: 15 KG 40 ÅR FÖR ETT TRÄD ATT TA UPP
VATTENFÖRBRUKNING: 1333 LITER FARLIGA KEMIKALIER: 72
VATTENFÖRORENINGAR, FÖRLUST AV BIOLOGISK MÅNGFALD-
-JORDSKADOR, INFERTILITET, LUNGSJUKDOMAR, HJÄRNSKADOR.
ETT PLAGG FÄRDAS TILL MINST 5 LÄNDER INNAN DET NÅR KUNDEN.
Vårt uppdrag var att spåra allt tillbaka till början av processen.
Och arbeta från det första fältet för att avsluta plagget.
I en vanlig kollektion finns det hundratals olika tyger.
-Jag gillar den enkla. -Jag också.
Man kan inte bara återanvända tyg och på så sätt göra det hållbart.
Så vi hade begränsade valmöjligheter.
Vi uteslöt syntetmaterial, för de är inte hållbara.
-Polyester? Acetat? -Nylon?
Spandex skiljer sig inte från plastförpackningar.
Sen gör man ett plagg som fäller små plastpartiklar vid varje tvätt.
35 % AV MIKROPLASTEN I HAVET KOMMER FRÅN SYNTETKLÄDER-
-SOM FÄLLS I TVÄTTMASKINER.
De bryts inte ner.
De ligger på soptippen i 200 år.
62 % AV ALLA KLÄDER ÄR GJORDA AV SYNTETFIBRER.
Vi ville använda naturfiber.
När den är klar ska hopparen brytas ner eller återvinnas.
Vi bestämde oss för att hålla oss till bomull och ull.
Vi kollade kartan för att se vilka länder som odlade bomull.
Turkiet kom på tal.
Det var det närmaste vi kunde hitta.
Turkiet är en stor aktör i bomullsbranschen.
Det här är ett mejl från en turkisk fabrik.
"Kära Chloe. Vi köper garn från en annan leverantör."
"Men om ni vill se garn färgas och spinnas, så kan vi hjälpa er."
'Tack för mejlet. Vi vill gärna besöka bomullsfälten.'"
"Chloé, vi har inga bomullsfält." "Var köper ni er bomull, Feliz?"
Jag har inte fått något svar.
Nån sa: "De har pratat om att bomull från Turkiet"-
finansierar IS eller nåt.
Då tänkte jag: "Herregud."
Jag har en plan.
Ett, beställ 20 meter av det här tyget.
Två, kolla ISIS anknytning till turkisk bomull.
Tre, jag behöver fler blixtlås.
Det var svårt att hitta källan som bomullen kom ifrån-
-och att ta reda på hur vi kunde besöka ett fält.
Det gör mig misstänksam. Varför kan du inte få ett rakt svar?
Om vi tittar på ull, så är våra stickade plagg gjorda i Hong Kong.
Vi frågade var de fick ullen ifrån.
De kunde inte spåra garnet.
Jag hade ingen aning om var ullen kom ifrån.
Vi antog att ullen kom från Australien.
Det gör mesta ullen och de har problem med flugor där.
Små insekter som gräver sig in i fårets hud.
Därför utsätts fåren för mulesing.
MULESING - ATT TA BORT HUDFLIKAR FRÅN FÅRETS SVANS-
-OCH FÖRHINDRA FLUGANGREPP
Mulesing är en något som måste göras.
Det är bara synd att många bönder inte har tid eller bryr sig om-
-att söva fåren.
Vi ville inte använda ull från får som hade mulats.
Det finns många får i Storbritannien.
Men man vill inte ha en tröja gjord av engelska får.
De är väldigt sträva.
De används till mattor, inte för att smörja in huden.
Jag antar att väverierna i Skottland väver ull från Skottland-
men ofta väver de australiensisk ull.
Merinofår ger ull av högsta kvalitet.
Finns det merinofår i Storbritannien?
Det finns en kvinna i Devon som föder upp merinofår.
Men när jag pratade med henne
hade hon bara tillräckligt med ull för ett enda märke.
Hennes ull är bokad för flera år framöver.
Det vore lätt för alla inblandade om vi kunde använda ull från England-
-men Storbritannien producerar inte fibrer för att göra tyg i stor skala.
12 MÅNADER TILL LANSERINGEN
Premier Vision är en enorm textilmässa i Paris.
Det är tygernas Mecka.
Allt finns där.
Hittar man det inte där, hittar man det inte nån annanstans.
Jag och Amy dök upp.
Vi tänkte att det måste finnas en avdelning för hållbarhet.
Jag sa: "Var finns den hållbara delen av Premiere Vision?"
De tittade på oss och tänkte: "Va?"
Vi måste gå igenom alla tyger.
När de bad om en miljon stativ-
var det som om mäklarna aldrig hade hört talas om det.
Amy var den första som frågade.
Folk säger det man vill höra.
"Har ni ekologisk bomull?" "Inga problem."
Jag skulle märka den med ett blad om den var hållbar.
"Är det verkligen ekologisk bomull?" "Ja, ja."
Vi tänkte: "Vilket skitsnack."
Vi drack ett stort glas rödvin på kvällen-
-och tänkte: "Hur ska vi klara det här?"
Det var inte bara att köpa en fin tygbit med ett snygg märkning.
Vi behövde se det med egna ögon.
Det här blir svårt och kanske omöjligt.
Den enda vi träffade som vi litade på-
--och som visste vad han pratade om var Michael från Seidra.
Han äger en kvarn.
Han har förvandlat den till en hållbar kvarn.
SEIDRA TYGFABRIK
Amy sa: "Vi åker dit och ser efter själva."
Det är som Sound of Music.
Det finns stora stockar utanför som genererar ström.
I stället för att mjuka upp ullen med kemikalier-
leder de in ånga i fabriken.
Vi tänkte att han kunde hjälpa oss.
Vi frågade var han fick ullen ifrån.
Vi ville använda ekologisk ull-
som kan spåras bakåt, men det är inte enkelt.
Han får ull från många ställen.
De kunde inte spåra var ullen kom ifrån.
Men han hade en leverantör.
Vi satt på ett kontor med utsikt över bergen och han visade en video.
Lanas Trinidad, total kvalitet och hållbar produktion av kall ull
i harmoni med miljön.
Det ligger i Uruguay, ett land där ullproduktionen är naturlig.
Herregud, hela organisationen är på vår våglängd.
De verkade för bra för att vara sanna.
Jag sa: "Kom, Chloe. Nu åker vi." Hon sa: "Okej."
MONTEVIDEO I URUGUAY
Oroligt att vi är i Uruguay.
Jag har mejlat Pedro.
Hej, Pedro. Chloe från Mother of Pearl.
Vi vill gärna hälsa på dina får.
-Jag heter Amy. Trevligt att träffas. -Hur står det till?
Chloe, trevligt att träffas.
Vi har försökt göra MOP mer och mer hållbart.
Just nu sker produktionen i Kina.
Vi vill förändra allt och Michael visade oss videon.
Vi såg fram emot det.
Och ni har inte mulor?
Nej, det utförs inte här. Inte alls.
Men det handlar inte bara om djurens välbefinnande.
I Uruguay definierar vi det som hur djuren lever.
Du är rätt plats.
-Vi klarade det. -Precis.
Jag började med ull 1972.
Jag säger inte hur gammal jag är.
Om man ser en privat gård som drivs dåligt-
-eller där arbetarna behandlas illa-
-har ni en policy som säger att ni inte kan samarbeta med dem?
-Det här är ett litet ställe. -Ja.
Ja, och du känner alla och alla känner dig.
Välkommen till La Magdalena.
-God morgon. -Amy, det är Diego.
-Perfekt. -Jag heter Chloe.
-Chloe? -Är Diego din bror?
Han är yngst. Ja. Jag är nummer sex.
-Diego är nummer tio. -Nummer tio.
Ull är vår passion.
Det är helt naturligt, förnybart.
Kom igen.
Det är så här djuren gör. De är där året runt.
Friluftsliv med gräs, sand och mycket vatten.
Marken består bara av ett får.
-Var tionde till femtonde hektar. -Det är enormt.
Det handlar om mer än djurens välfärd.
-Det handlar om en livsstil. -Precis.
-Titta på färgen på ullen. -Oj.
Det är fantastiskt.
Vi pratar om hållbarhet, miljö
och vi måste leva efter vad vi säger.
När jag var 14 sa min pojkvän:
"Okej. Jag har en stor överraskning åt dig."
Han kom och hämtade mig.
Han tog med mig till sin gård och mitt på gården med sin traktor.
I fönstret stod mitt namn. Amy.
Han hade döpt traktorn efter mig.
Och alla tjejerna sa: "Vad fick du?"
Jag sa: "Inget. Inget."
De är underbara.
-Det är så vackert. -Ja.
Det här är fantastiskt.
Att stå på fältet tände en gnista i mig.
Jag kommer därifrån, vilket är raka motsatsen till vad vi gör i London-
-och många som var involverade i Londons modevärld-
-växte inte upp så. Det är en helt annan värld.
Och jag tror att jag länge inte låtsades om min bakgrund-
-för den passade inte in.
Nu ska jag hylla och prata om det-
-för det är den jag är och det var som om något klickade.
Det här är vägen jag var ämnad att vandra.
Det här är vad jag alltid var menad att göra.
Vi ska besöka Barraca, lagret.
Det är härifrån ullen kommer.
Det här är typiskt för gårdar.
Hur många kilo är det?
Bal? Tvåhundra kilo. Ja.
-Femtio får. Ja. -Femtio?
-Vilken mikron? -Vad har du för siffra där?
MICRON - MÅTTET SOM ANVÄNDS OM DIAMETERN PÅ ULLFIBRER
20,5 MIKRONER OCH LÄGRE ÄR FINKORNIG ULL.
-20,5. -Ser du det med blotta ögat?
Han rör vid det och hans...
Visst. Det är 20,5, 20,4 eller 20,6.
-Det kommer från Salto. -Ja.
Bonden Michelina, det är familjenamnet.
Hur länge har han jobbat för dig?
I morgon är det 31 år.
-Återvinner ni plastpåsarna? -Ja. Ja.
Jag kollar bara!
Nu sorteras de, utifrån finess och kvalitet.
Det är bättre än bomull.
-Jag gillar lukten. -Ja.
När det är klippningssäsong,
-är hela rummet fullt? -Ja.
Det vi gör här är förberedelser för sköljningen.
Det här är från fåren vi såg häromdagen.
De var så smutsiga. Nu är det rent och fint.
Ullen vi exporterar lastas i containrar här.
Den containern ska till Montevideos flygplats.
Och sedan upp till vår kunds lagerlokal.
-Så tillfredsställande! -Det är det alltid.
Skurar ullen. Man behöver mycket vatten.
Hundra procent av vattnet använder vi för att skura.
Det kommer från regnet.
När man har sköljt ullen-
måste man behandla vattnet som kommer ut ur sköljlinjen.
Vi har 22 laguner-
för att rena vattnet.
Första steget är lagunen.
Den är täckt av ett membran-
som samlar upp metangasen.
Sen suger vi in metangasen under-
-i en generator.
Vi var första företaget här som alstrade energi från avloppsvattnet.
Den sista lagunen.
Vi är säkra på att vattenkvaliteten är okej.
Vi använder det vattnet för bevattning av träd.
Vi bränner träden till pannan i fabriken.
Det mest intressanta är hela processen.
Från fåren och fälten till produktionen.
Sen ser man till att allt kommer tillbaka och börjar om.
Textilindustrin tillverkar så mycket produkter-
att den hamnar på soptippar och ingen tänker på dess framtid.
Nu måste vi tänka på det.
Pedro, har du haft andra designers här?
-Ni är de första. -Vi är först.
Vi måste ro samtidigt, åt samma håll.
Vi försöker hitta ett land-
råmaterialet som odlas, råmaterialet som spinner-
råmaterialet som vävs eller stickas och förvandlas till ett plagg.
Om det finns en ullindustri här måste de ha spinnare.
SPINNA - ATT DRA UT ULLFIBRER OCH TVINNA IHOP ETT GARN
-Amy! -Amy!
Trevligt att träffas.
Jag mejlade dig.
Vi ville se om vi kunde spinna och sticka ullen här-
och det här var den enda fabriken vi hittade.
Allt stickas av oss-
-men med olika garn som vi måste importera.
Varifrån importerar ni ullen?
Vi importerar det från Peru och från Italien.
Så ni stickar inget med ull från Lanas Trinidad? Nej.
För att det inte finns någon spinnare här?
-Nej. -Det finns ingen spinnare här.
Garnet importeras från Peru eller Italien-
-men ni tillverkar det i Uruguay.
Man säljer ullen till Kina.
Man kanske köper ullen från Kina.
Den måste dit för att spinnas.
-Och det är galet. -Ja. Så här är det.
-Ja, inga problem. -Inga problem.
Man kan inte köpa en tröja gjord av ull.
Man kanske köper utan att veta.
Ja, men du vet inte var du ska köpa.
-Man vet inte. -Otroligt, va?
-Uruguay har en ullindustri. -Ja.
Men ni har varken spinn-, sticknings- eller klädindustri.
Förr hade vi det.
Uruguay blev för dyrt i USA.
Det var svårt för dem att konkurrera med Kina.
Vi vill bara överleva ullen från er. Eller veta att den kommer från dig.
Vad har du för krav?
Minimum är en container.
och en container väger 13-14 ton.
En tröja väger i genomsnitt ett halvt kilo.
Gånger två. 26 000 enheter.
-Det går inte. -Det är för mycket.
Det är så komplext.
Kanske de första designerna som kommer till ullfarmen och säger:
"Okej. Jag vill köpa er ull."
Och alla andra är... Det funkar inte så.
Systemet fungerar inte så.
Vi går inte direkt till dem.
-Vi borde aldrig prata med dem. -Nej.
Jag vill inte skicka ull från Uruguay
hela vägen till Kina för att sen skickas hem igen.
Ironiskt nog för en kund i Sydamerika-
-eller kund i Kina. Det är löjligt.
Min dröm när jag kom hit var att hitta systemet i Uruguay.
Vår vision om en tajt kedja är kanske lite gammalmodig.
Det kanske inte finns längre.
10 MÅNADER TILL LANSERINGEN
Om Uruguay inte kan sy våra kläder måste ett annat land kunna det.
Peru kan vara ett bra alternativ. Det ligger nära Uruguay-
och vi har hört att mycket stickat tillverkas i Peru.
Två, fem, sex, sju, åtta, tio meter av varje.
-Hallå, Hernan? -Hej.
Chloe, trevligt att träffas.
-Det här är Amy. -Trevligt att träffas.
Vi har sett fårfarmarna i Uruguay-
Vi ville se om nån hade spunnit ull.
Men det görs inte i Uruguay, utan här.
Ja, vi gjorde stickade plagg.
Vi får garn från spinnarna.
Vi börjar med garnet.
Vi har stickmaskiner.
Vi har tvättprocessen utan kemikalier.
Klippa, sy, avsluta och ångkoka.
Det är fantastiskt.
Vi försöker få ull från Uruguay-
-från leverantören som vi är nöjda med.
Prata med Inca Tops. De jobbar annars med merinoull.
Hernan satte oss i kontakt med de stora garnleverantörerna-
-som alla jobbar med.
Det är nu vi ångar de unga.
-Som när man lockar håret. -Precis. Som du ser.
-Använder ni kemikalier också? -Nej, bara ånga.
-Hur länge har hon jobbat här? -I 34 år.
Mamma var mästersorterare och nu är jag det.
Min dotter läser biologi på universitetet.
Det tar 4-5 veckor att framställa ett prov.
Det tar längre tid än vanligt.
Fem veckor för att utveckla ett garn.
Ledtiden var längre än vi var vana vid-
-men vi kunde jobba runt det och designa tidigare.
Kan du garantera att ullen är från Lanas Trinidad?
Ärligt talat har vi sällan en kund som säger:
"Jag vill att ullen ska komma just härifrån."
Men det kan vi ordna.
Det verkade som om de gjorde allt vi ville.
De hjälpte oss på vår resa.
Så det kändes som om vi hade fått en chans.
Det är svårt att hitta ett land som gör allt.
Peru gör allt.
Vilken trevlig man. Ja, men jag vill inte ha plasten.
Jag behöver en sån här för att mäta mina saker.
Den går sönder om fem minuter.
Hur som helst.
När jag gick på universitetet använde jag bara alpacka i min sista show.
Hur mycket?
-En eller två dagar. -Två dagar? Oj!
Visst är de fantastiska?
Vilket modeäventyr.
BOMULL
MOTHER OF PEARL DESIGNSTUDIO
Om vi ska jobba med hållbarhet måste vi ta oss an de klassiska plaggen.
Jag har jeans nästan varje dag.
Nick har jeans.
Mormor har nog jeans i garderoben.
Det var inne bland amerikanska arbetskläder och är inne än i dag.
Denim är en klassiker.
Man kan bära det om och om igen, för det varar.
Det måste vara det mest ikoniska plagget.
50 % AV JORDENS BEFOLKNING ANVÄNDER DENIM.
Denim är en av de smutsigaste produkterna-
-på grund av vattnet och kemikalierna.
DENIMTVÄTT KRÄVER 1 500 LITER VATTEN TILL ETT PAR JEANS.
DET MOTSVARAR EN PERSONS DRICKSVATTEN I TVÅ ÅR.
Konventionell bomull använder miljöfarliga bekämpningsmedel-
-påverkar inte bara jorden, utan även arbetarna som andas in dem.
TILL BOMULL ANVÄNDES DE VÄRSTA BEKÄMPNINGSMEDLEN.
DE UTROTADE BIN-
-OCH MÄNNISKOR DOG OM DE ANDADES IN DEM.
Ju närmare man kommer råvarorna-
-desto tydligare ser man sårbara människor utnyttjas.
Det är de i distributionskedjan som jag känner mest för.
Det faktum att arbetarna får absolut ingenting i lön-
-för att vi ska kunna köpa så mycket billigare t-shirts...
Man kan inte köpa en tröja för två pund om det inte hänt något hemskt.
Det är omöjligt att tillverka den med en korrekt leveranskedja.
Det är fysiskt omöjligt.
FEM AV DE SJU STÖRSTA ODLARNA ANVÄNDER BARNARBETE
2,5 MILJONER BARN PLOCKAR VÅR BOMULL VARJE ÅR.
Ekologisk bomull använder inte bekämpningsmedel.
Vi vet att det finns företag som arbetar efter bästa möjliga standard.
Inte bara miljömässigt, utan de tar även socialt ansvar.
Trots att de tvekar inför att jobba med Turkiet-
-är det närmaste stället att få ekologisk bomull från Storbritannien.
Vi hittade några ekologiska denimproducenter i Turkiet.
De kunde odla, spinna, väva och tillverka jeansen i ett land.
Vilket betyder att koldioxidavtrycket är mycket lägre.
Får vi komma till odlingen i Turkiet?
Jag har försökt några gånger, men de verkar inte...
Problemet är att vi inte kan se var den ekologiska bomullen odlas.
I en meter tyg kan det finnas bomull från fem olika ställen.
Det är omöjligt att jobba med bara ett fält till en slutprodukt.
Om jag inte kan hitta ett helt hållbart alternativ-
-vad är då bäst under tiden?
Turkiet uppfyllde många av våra krav.
Det är värt att åka dit och se vad Turkiet har att erbjuda.
TURKIET
GOTS certifieringskrets.
För att se till att alla i distributionskedjan får bra betalt-
och att alla jobbar så hållbart som möjligt.
Om man inte kan granska det personligen-
-är det tillfredsställande att veta att leverantörerna har granskats.
UNDER GOTH-CERTIFIERINGEN ÄR MINIMIÅLDERN 16 ÅR.
CERTIFIERADE FÖRETAG MÅSTE BETALA SKÄLIGA LÖNER.
Eftersom vi inte får besöka odlingarna-
-så måste vi ha en fabrik som är GOTS-certifierad.
Vi besökte denimvävaren ISKO.
Jag har aldrig sett denim tillverkas. Bomullen är spunnen.
Garnet färgas till en indigofärg.
Indigo är en ganska skarp färg-
-men med GOTS-certifierade tyger övervakas färgningsprocessen.
MED GOTS ÄR ANVÄNDNING AV FARLIGA KEMIKALIER FÖRBJUDEN.
ISKO använder 50 procent mindre vatten än normalt-
-och siktar på att använda mindre och mindre.
2010: 50 L VATTEN TILL TVÅ PAR JEANS
2020: 8 L VATTEN TILL TVÅ PAR JEANS
SLUTMÅLET: 0 L VATTEN
Nästa steg är att väva.
Garnet vävs in i denimtyg.
Vi hittade denimfabriken Sarp som har alla certifikat.
Killen som driver den är intresserad av hållbarhet.
Han anställer även ex-fångar i sin fabrik.
Min fru gick i bräschen för projektet.
För 13 år sen ansökte hon om ett GOTS-certifikat.
Vi är ett av de första GOTS-certifierade denimföretagen.
Denimtyget anländer till Sarp. Det klipps.
Det sys. Dubbelsömmar för att hålla längre.
Nitar.
Det ska vara det plagg som tål mest.
Denimens historia är arbetsplagg. Det designades för att hålla.
Om man gör det på rätt sätt kan man använda denim i 10-15 år.
Om man köper tyget är det klart.
Men denim är nåt helt annat.
Med denim måste man tvätta produkten.
Den måste genomgå kemisk behandling så att den inte åldras.
Folk vill ha stentvättade jeans.
Förr använde man dem i åratal för att få dem se ut så.
Men nu vill vi köpa dem så-
-så vi applicerar kemikalier för att nå den punkten.
Men det finns en tvätt i Turkiet som gör det hållbart.
Förr i tiden tvättade vi denim med kemikalier.
Vi bränner bara med lasern-
och får samma utseende och arbetarnas hälsa skadas inte.
Det är ett magiskt verktyg istället för vatten.
Man kan få ljusare nyanser med hjälp av en ozonmaskin.
LUFT FRÅN ATMOSFÄREN OMVANDLAS TILL OZON-
-ETT BLEKNINGSALTERNATIV SOM GÖR DENIM LJUSARE NATURLIGT.
Vi hittade organisk bomull som kan göras till plagg i ett land-
vilket är ett mirakel för oss.
Vi vill se bomullsfälten och var allt börjar.
Det som måste godkännas av GOTS-
och inte ha kontroll över vilken gård de kommer ifrån.
Vi har lärt oss att man inte kan se allt med egna ögon.
Det är viktigt att ha certifikat.
Vissa delar måste vi lita på att det folk säger att de gör är sant.
om jag inte ska väva tyget själv och odla bomullen på balkongen-
Det går inte längre.
NO FRILLS BOMULLSKEDJA: ORGANISK SPÅRBAR GOTS.
MINIMALT MED VATTEN OCH KEMIKALIER. SOCIALT ANSVAR.
DJURENS VÄLFÄRD. LÅGT KOLDIOXIDAVTRYCK.
Sa inte Inca Top att de kan spinna Pedros ull?
-De försöker ta reda på det. -Vi kan ge den till honom?
Det är vad den där tjejen sa, så... Det gör de säkert.
Men det är inte säkert att vi kan använda hans ull. Han är...
Vi börjar se en del problem med Peru.
Vi får mejl som är lite oroväckande.
Jag är rädd att det är på håret.
Vi trodde att Peru skulle kunna bekräfta-
-att de kunde använda Lanas Trinidad-ull.
Ett annat problem med Peru är ledtiderna.
Vi har bara tre månader på oss-
-och det tog Peru tre månader att göra tre prover.
Det blir svårare att jobba med Peru än vi trodde.
Hernan från Peru mejlade i dag och sa att han inte tänker göra det.
Vi bad dem att göra det så fort som möjligt-
-och lovade att börja tidigare nästa år.
"Hej, Chloe. Vi kan inte hjälpa dig med beställningen."
"Tyget finns på lager."
Men att producera så här många delar leder till extra utgifter."
"Beklagar de dåliga nyheterna."
De kan ha fått en stor order från ett annat märke-
-som tar all produktionstid-
Och då måste de prioritera det före oss.
De hade inte tid att jobba med oss längre.
Allvarligt.
Vi kunde inte använda Pedros ull.
Och jag kan ta mig ut...
Det är hjärtskärande när man har jobbat så hårt för att komma i mål.
Det bara smulades sönder.
Verkligheten slår till. När man är tillbaka och ska göra produkter-
-och de inte kan leverera i tid, så har vi inget företag.
Man har alltid tidspress på sig att få ut kollektionen till affärerna-
-inom leveransfönstret och i början av säsongen.
Vi är alltid beroende av företagen som köper arkiv.
Vi låg tre månader efter-
och visste inte var vi skulle tillverka plaggen.
Jag förstod inte hur vi skulle klara det.
Jag har träffat Pedro och jag tror på det han gör.
Jag vill hitta ett sätt att jobba med honom.
Det är något nytt att övervinna varje dag.
3 MÅNADER TILL LANSERINGEN
Hon har registreringsnumren.
Amy får börja om från början.
Det är så mycket jag beundrar hos Amy.
Hennes drivkraft och uthållighet.
Vi borde jobba på hur många steg som krävs.
När jag pratade med henne sa hon att den görs i Österrike.
Sedan skickas den till oss, så det är tre länder.
Det är inte så illa.
DRASCHITZ ÖSTERRIKE
I början kunde vi inte jobba med Michael.
För han använde ull från många olika ställen.
Allt var blandat. Det gick inte att spåra.
Men en del av den kommer från Pedro.
Vi försökte köpa Pedros ull direkt.
Men det är ett system som inte fungerar.
Det är Michaels ensak och han kan göra det.
Vi bad Michael att bara använda Pedros ull till vårt tyg.
Många tillverkare går till marknaden och hittar den billigaste-
Men jag vill bara ha hans, så han kopplade ihop allt åt oss.
Vi förstod Amys uppdrag.
Seidra räddade dagen.
Amy älskar Pedro. Det vet vi alla.
Vi skulle inte använda Pedros ull om det inte vore för Michael.
Det krävdes fler länder än vi hade tänkt använda.
Men vi lyckades spåra hela leveranskedjan av ull-
vilket är en otrolig bedrift.
Det har vi aldrig gjort för något annat pärlemorplagg.
INGA KRUSIDULLER
Ullkedjan är klar. Bomullskedjan är klar.
Nu ska Amy designa kollektionerna.
Plötsligt värdesätter jag mitt tyg mer, för jag förstår det bättre.
På 20-talsbilder av Coco Chanel var hennes tyg hennes hantverk.
Hon kunde inte göra bra plagg utan bra tyg.
Vi blev för snabba i den här generationen-
-och förlorade kärleken till hantverket.
Jag har en mycket starkare känslo- mässig koppling till det jag gör nu.
Vi designade aldrig det vi ville, så med en tydlig kedja-
-började vi fundera på vad vi kunde tillverka.
Så jag vände upp och ner på processen.
Det handlade inte om produkten.
Det handlade om möjligheterna och inlärningsprocessen.
Vi ville göra nåt speciellt med Pedros ull.
Jag tror att jacquarden är det.
JACQUARD
ETT TYG MED VÄVT MÖNSTER VÄVT PÅ EN SPECIELL VÄVSTOL
Det är helt sjukt att se Jacquard-maskinen.
Garnen vävs ihop och bildar tyg.
av bara några trådar. Det är magiskt.
Det är ett av de lyxigaste tygerna för vävningen tar lång tid.
Och det kräver expertis.
Jag har aldrig sett en hållbar förut.
Mother of Pearls signaturtyg är unikt.
Det är 40 procent ull från Pedro.
60 procent ekologisk bomulls- och jacquardblandning.
Det kan ha varit ett får.
Att vi såg hans ull kan definitivt vara det.
Det är otroligt att vi har kommit så här långt.
PARIS, FRANKRIKE
VAR TREDJE MÅNAD KOMMER INKÖPARE TILL PARIS-
-FÖR ATT VÄLJA PLAGG TILL NÄSTA SÄSONG.
INFÖR LANSERINGEN VISAR AMY SINA FÖRSTA VARUPROVER.
Det är första gången vi visar köparna No Frills.
Jag ser fram emot det.
Chloe och jag har gjort en omfattande resa.
Är du redo att visa vad du har åstadkommit?
Detta är ett nytt projekt, MOP, No Frills, och hon är designern.
-Allt handlar om hållbarhet. -Ja, respekt för planeten.
-Miljön. -Ja, miljön.
Det är vår kärnkollektion och...
-Ikoniskt. -Precis, ikoniska plagg
Den ska innehålla alla typer av kläder för vardagsbruk.
Grädden på moset är att det är hållbart, inte bara ekologiskt.
Det innebär ett socialt ansvar.
Jag har jobbat hårt för att minimera produktionskedjans utsläpp.
De stannade i ett land för att odla, väva, tillverka-
-och använda så få kemikalier som möjligt.
-Vad kostar jeansen? -158.
Det är dyrt. För denim.
-Med kollektionen. -Ja.
Vi vet inte, vi måste fundera på det.
Ja. Bra. Trevligt att träffas.
Jag tror inte att vi behöver den. Det känns som något vi redan har gjort.
Försäljningen har varit dålig, så vi försöker vara strategiska.
Priset ökar för att det är hållbart.
Hon vill inte betala och tänker inte på att det är bättre för världen.
Då är det okej att spendera lite mer. Hon fattar inte det.
Tror du att din PR-avdelning är intresserad?
Det är så litet för oss. Att skrika om nåt så litet-
Om vi hade massor av märken som gjorde det...
Det gör lite ont.
När man designar är det ens egen åsikt. Det är en del av en själv.
Jag tror inte att det är i media eller att man hör andra prata om det.
-Jag kanske verkar lite galen. -Ja.
Vi har en sak gemensamt.
Vetenskapsmännen berättar vad som ska hända-
Alla sa: "Nu pratar vi om något helt annat."
Det var skrämmande att folk inte ville ta till sig det alls.
Jag tror att folk tyckte att det var för svårt att hantera.
Jag har hittat min röst och jag tänker använda den.
Hamnett inspirerade mig när jag gick på universitetet.
Hon var en av få som jobbade med hållbarhet.
Hur var industrin på 80-talet?
Vi hade ingen aning om att vi gjorde skada.
Vi gjorde en snabbkoll.
STOPPA KLIMATFÖRÄNDRINGARNA
Efteråt var det som i en mardröm.
Jag kunde inte fortsätta göra kläder-
-på bekostnad av miljöförstöring och mänskligt lidande.
Kände du att industrin frös ut dig på grund av det du frågade?
Ja. Det pågår lite grann. Det ströks ur historien.
-Hej, trevligt att träffas. -Amy. Trevligt att träffas.
-Hur mår du? -Jag mår bra.
Okej. Det var inte gulligt, jag blev bara intresserad...
Jag har alltid älskat naturen, men på modehögskolan-
-ville jag bara bli rik och berömd. Världens främsta designer.
Det var när jag fick barn-
-som jag insåg att allt vi gör hotar mitt barns liv.
Men jag kom på kant med branschen från början.
De stängde dörren och sa: "Du kommer här med ditt jävla miljötänk."
Den italienska klädindustrins ledande spelare bad mig fara och flyga.
Ingen bryr sig, det är omänskligt.
-Jag vet, och det skrämmer mig lite. -Det är läskigt.
Men hur flyttar vi hela skutan och får ombord dem?
Vi måste återuppfinna modeindustrin.
Jag tror inte att branschen gör det på egen hand.
INGA FLER MODEOFFER
Att återuppfinna den är helt rätt.
Det är det enda vi kan göra för det har gått så långt, så snabbt.
Vi balanserar på en knivsegg.
Även om man tror att man förlorar måste man fortsätta kämpa.
Lycka till och ge aldrig upp.
CASTING FÖR MOTHER OF PEARL ANDRA VÅNINGEN
Vi provar en härifrån och ser om det funkar. Vi provar...
Där är pannbanden.
Vi går igenom det svåra och det lätta tillsammans.
Vi har jobbat så hårt och investerat så mycket.
Hej, jag heter Chloe. Trevligt att träffas.
-Amy. Du ser fantastisk ut. -Tack.
-Vi fortsätter. -Herregud, du passar så bra i den.
Det är vad vi tror på och vi ser vad vi kan göra.
Ja. Ja, okej.
Knepigt, men vi är snart i mål.
"MODE ÄR INTE MIN GREJ"
Tidningen är ute.
Artikeln i Observer skrevs av Kate Finnigan.
-som kom till ateljén för några veckor sedan.
Titeln handlar om att mode inte är min grej.
Förut gjorde vi användbara kläder-
-men numera har vårt tänk mer hjärta och själ.
Det har en större koppling till mig.
Får jag läsa den? Tack.
Jag minns första gången jag pratade om min bakgrund med en redaktör.
Hon var så oförskämd mot mig.
Jag pratade inte om det på länge efter det.
Det känns som ett momentum-
-men jag hoppas att jag inte är i min ekokammare.
DAGEN FÖR LANSERINGEN
Modets påverkan på miljö och människor är galen.
1 173 personer dog när de tillverkade kläder åt västerländska märken.
Det har varit ett hett år för aktivism.
Folk över hela världen börjar inse att vi kan vara mer än konsumenter.
Vad som är så speciellt i dag? Jo, infor presentationen i dag-
-så krävs så klart en speciell frukost.
-Var är hunden? -Jag vet inte.
-Roxy? -Hon har varit alldeles för tyst.
Vad har du gjort? Vad har hänt?
Jag fortsätter.
SEPTEMBER 2018 LONDONS MODEVECKA
Fan, den är tio i tolv.
-Förlåt att jag är sen. Är allt bra? -Ja.
-Kan vi ta genomgången där uppe? -Ni har femton minuter.
Recensionen av min show-
-antingen bekräftar en eller inte.
Redo? Byt! Stanna...
Oavsett bransch, om man går ut och säger något kraftfullt...
-Du stannar. Nej, stanna. -Vi börjar om nio minuter.
...verkar folk alltid se till det man inte har gjort.
Okej, sista gången.
Jag känner ett stort ansvar för att få det här att hända.
Jag är redo att få panik.
Släpp inte in någon annan.
Första looken är klar.
Om det inte funkar, så vet jag inte om mode är min gr
Stäng dörren, stäng dörren.
Har man släppt in dem? Varför det? De är inte redo.
Jag är inte redo. Vem sa att de fick komma in?
-Vi måste börja nu. -Herregud.
-Hej. Hur är det? -Hej. Kul att se dig.
-Det ser jättefint ut. -Tack.
Hur känns det att kollektionen äntligen är släppt?
Jag vet inte om modellerna gör det de ska.
-Ursnyggt. -Men det var... Okej, bra.
Jag bär Mother of Pearl, No Frills- kollektionen, och jag älskar den.
-Tack. -Vilken fin presentation.
Hej. Hur är det?
Jag älskar hållbart mode, att det blir mer och mer...
Jag älskar den nya kollektionen med etiska och hållbara kläder.
Amys design, Mother of Pearl, hållbarhet är en perfekt mix.
Det är riktigt bra.
Jag tror på det här, men det måste funka innan jag kräver förändring.
Det här är bara början. Vi kan göra det här. Vi kan förändras.
Jag gillade artikeln i The Guardian. Den var uppfriskande.
Det känns som om jag har hittat min väg i livet.
Bra tajming också, det skiljer sig från alla annan skit.
Nu börjar de andra komma ikapp.
Mamma skrev det här. Hon frågade vad jag önskade mig.
Jag sa: "Jag vill verkligen inte ha något."
Så hon skrev en dikt till mig.
För länge sen, i en liten stad
Levde en liten flickdrömmare För hennes stil var känd
Hon ville bli designer och hon var fast besluten-
Så hon gav sig av mot röken i all hast
För att skapa sina designer Som var precis i hennes smak.
Efter ett tag stod hon på sig
Och sa till omkring sig något så sunt
Vi måste rädda planeten, dock med stil
Här är min kollektion Jag vet att det är värt det.
Jag vet, den är så fin. Jag vet.
No Frills är den enda hållbara kollektionen-
-som ska visas upp på Londons modevecka i september 2018.
EVENT FÖR INKÖPARE OCH PRESS
Finns det en chans att göra saker bättre? Jag vet inte.
Jag tror och hoppas på det, men jag tvivlar också.
Jag fick ett mejl från vår chef förra veckan:
"Har du något hållbart som vi kan sälja?"
Det finns inga, bortsett från er.
Den långa längden funkar med mer volym upptill.
De här är fantastiska.
Alla borde göra det. Alla borde göra det.
Ja, precis.
Hur går det? Det pratas mycket om dig.
Alla jag har träffat i dag har pratat om hållbarhet. Det är perfekt!
Så allt på stången är hållbart?
Ja, förutom det gröna. Men allt, ja.
Det är verkligen häftigt.
Min flicka håller på att bli vuxen.
Jag höll ett tal på Soho House i L.A.
De frågade vilka märken jag gillade-
-och jag sa: "Ni måste titta på MOP. MOP. MOP." Det är din tur nu.
Jag har skrivit på för Neiman Marcus, Bloomingdale's och Saks.
Är det här vad som händer?
Hon är expert på hållbart mode.
ETT AV DE MEST HÅLLBARA KLÄDMÄRKENA
Det har gått från att vara ett litet företag som syntes lite i media-
-till att alla vill prata med henne och höra hennes åsikt.
Vogue. Min spalt. "Fråga Amy: Är min ulliga tröja från ett lyckligt får?"
Jag öppnar tidningen och där är min dotter.
Hon har nog inte insett hur stort det kan bli.
Gwyneth Paltrow. Phoebe Waller-Bridge.
Adwoa Aboah. Saoirse Ronan.
Daisy Edgar-Jones. Zawe Ashton.
Emma Thompson. Vicky McClure.
Vi gjorde en plåtning ihop och kom så bra överens.
Jag kan se ut som Frida Kahlo när hon är klädd som man. Gör jag det?
Jag vaknade i morse och tänkte:
"Jag ska träffa prins Charles. Vad ska jag ha på mig?"
En hållbar kostym, så klart.
Jag är så glad över lanseringen av en ny yllescarf-
-designad av Mother of Pearls Amy Powney.
Mother of Pearl och du är sällsynta.
Ett haute couture-märke som värnar om såväl hållbarhet-
-som skönhet. Det är inte så vanligt.
Vi är i Fitzrovia Chapel som är fyllt med pärlor.
400 000 bollar, som alla är återvunna.
Ett företag hyr ut dem till event.
Tanken är att belysa problemen med mikroplast i havet-
-som frigörs ur syntettyger när man kör dem i tvättmaskinen.
Amy Powney, kreativt ansvarig för märket Mother of Pearl.
Jag tror att masskonsumtion är vårt största problem.
Av hundra miljarder plagg hamnar tre av fem på tippen första året.
Just nu finns ingen lagstiftning som sätter press på branschen.
Tio procent av månadens förtjänst går till att rena havet.
Det krävdes att jag gjorde det här för att stå på egna ben och säga:
"Det här är vad jag vill göra, oavsett vad man tycker om det."
Alla stora märken tävlar nu om att komma ikapp Amy Powney.
Om det inte vore för sådana som Amy, vet jag inte om de hade ställt om.
När jag tänker på allt vi har gjort, känner jag en stor stolthet.
Det känns magiskt att vi har kommit så här långt.
Vi började med att göra miljövänliga kläder-
-men nu är det mycket större än så.
Det är Amy.
Hej!
I stället för en vanlig modevisning under Londons modevecka-
-ska vi ha ett unikt event för Fashion our Future.
Det handlar om att samla branschen för att avge ett löfte under ett år-
-och förändra våra shoppingvanor.
Man tar en bild av sig själv, sätter på Fashion our Future-dekalen-
-avger ett löfte och nominerar någon annan.
Det finns nio typer av löften.
FEBRUARI 2020 MODEVECKAN I LONDON
Fashion Our Future är en kampanj i sociala medier-
-för att älska såväl sin garderob som planeten.
-Jag väljer OAP. -Fantastiskt.
OAP står för "Old Age Purchaser".
Man köper begagnade kläder i stället för nya-
-så att inget hamnar på tippen, och det gör man under ett år.
Eller så kan man lova att alltid laga sina kläder.
En "fixer" lovar att alltid laga sina kläder i stället för att köpa nytt.
Hitta din inre sömmerska och förnya din garderob.
Stanna upp innan du handlar. Använd mycket och dela med dig.
Rent Girl-löftet är när man hyr i stället för att köpa.
Ofta köps och används en klänning endast vid ett tillfälle.
Då kan man hyra i stället.
Det vore fint om alla kunde avge ett löfte och nominera någon annan.
Jag lovar att stödja en cirkulär modebransch-
-genom att byta, låna och låna ut kläder.
Jag lovar att köpa begagnade och hållbara kläder.
I stället för att köpa nytt lovar jag att ta bättre hand om det jag har.
Jag svär feministlöftet för jag anser att kvinnor överallt-
-förtjänar rättvis lön när det gäller mode.
Hej. Jag lovar att laga mina kläder.
...att stödja varumärken som ser till djurens välfärd...
Jag lovar att inte köpa nya kläder på ett år.
...att bojkotta märken som dödar djur för att göra kläder.
För mig är hållbarhet inte ett köp.
Det handlar inte om att köpa dyra kläder.
Det är bara ett tankesätt, vilket betyder att alla kan delta.
-Nummer 15. -Hallå?
Hej. Det är Sara och Pedro från Uruguay. Tack.
-Oj! -Jösses.
-Hej, Pedro. -Roligt att se dig.
-Välkomna till London. -Tack så mycket.
-Hur mår du? -Jag mår bara bra.
-Hej. Hur är det, Amy? -Bra. - Hej.
-Trevligt att träffas. -Det är minstingen.
De har pratat mycket om dig.
Det är den första ateljén som Pedro och jag besöker.
Här är en av era tyger.
-Det består till hälften av er ull. -Är det ull i det?
Ja. Och 50 procent bomull.
Men det är er ull, ja.
-Hälften-hälften. -Det är det tyg vi använder mest.
Vi byter färg på det varje ny säsong.
-Fint, inte sant? -Definitivt.
Det är långt från fåren.
Där inne kan visa er de färdiga plaggen.
Okej.
Oj, så fint.
-Den här är så vacker. -Ja, verkligen.
Helt otroligt.
Här har vi faktiskt också er ull.
-Ja, tjock ull. -Ja.
Det består till hundra procent av er ull.
-Det här är helt fantastiskt för oss. -Ja.
Det ligger mycket arbete bakom. Så mycket tid som har lagts ner.
-Det är gjort av ert tyg, ja. -Åh, Amy!
-Jag älskar den, Amy. Tack! -Du är jättefin.
-Designern och modellen. -Utmärkt.
Att veta att den är gjord av dig, med ull från Uruguay!
-Känner ni till Emma Thompson? -Ja.
-Hon bär er jacka, på röda mattan. -Underbart.
"Det jag är mest stolt över är att jag har spårat tygets resa"-
-"från fårfarmar som drivs av Pedro i Uruguay."
Så där, ja. Du är med i Vogue.
Att en designer kommer till oss-
-som verkligen brinner för naturliga fibrer-
-det känns väldigt bra för oss. Verkligen.
-Det ni gör är utmärkt. -Ja, men det hade inte gått utan er.
Vi kan inte göra allt, men vi kan bidra med vårt lilla sandkorn.
No Frills, 100 % äkta, inget artificiellt innehåll
Tack vare No Frills framgångar kunde Amy och Chloe-
-göra Mother of Pearl till ett av de första hållbara lyxmärkena.
Förutom ekologisk bomull och ull-
-använder Mother of Pearl tencel, en fiber från hållbart skötta skogar.
De även hyr ut sina kläder. återförsäljer dem-
-och tillverkar plagg av överblivna tyger från restlager.
Premiere Vision erbjuder nu en rad hållbara tyger.
Många uppfinningar är på gång, såsom...
...etiketter som skannas för att följa ett plaggs distributionskedja.
Vänliga bakterier som programmeras att "odla" naturliga färger...
...och färga textil biologiskt, inte kemiskt.
Och läder gjort av svamp.
Men klockan tickar...
De senaste 4 åren har antalet plagg som kallas "hållbara" fyrdubblats.
Men modebranschens inverkan förvärras bara.
Branschen beräknas växa med 63 procent till år 2030-
-vilket innebär en belastning av jordens resurser utan motstycke.
Amy välkomnade nyligen en liten flicka.
Hennes kamp för en hållbar framtid fortsätter.
Kläder förändrar inte världen.
Det gör kvinnorna som bär dem.
Text: Anna-Karin Strobel Lando Iyuno