Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Když jsem přišel do této země, neměl jsem nic.
Při škole jsem parkoval auta.
A učil jsem se anglicky.
Pak jsem pracoval jako truhlář, než jsem se dostal na vysokou.
KAVÁRNA CUBANA
Tehdy jsme se potkali s Ingrid.
Studovala interiérový design a já architekturu.
Po roce jsme se zasnoubili.
OTEC NEVĚSTY
VĚŽ LA HOGUERA DE LAS VANIDADES WILLIS HANKS GRIFFITH
Měli jsme málo peněz, tak jsme se vzali v komunitním centru.
Vlastně to byla hala na bingo.
Byli jsme moc zamilovaní.
Každý na svatbu něco přinesl.
Místní pekařství upeklo dort.
Můj bratranec Junior mi koupil smoking.
Můj strýček Walter hrál se svou kapelou Los Inmortales...
než nás nazítří ráno museli vykopnout.
Když se mě její otec zeptal, jak chci uživit jeho dceru...
řekl jsem: "Bude ze mě architekt."
A on řekl: "Architekt? Měl sis vybrat bohatou ženu."
Když se narodila Sofi, nevěděl jsem, jak se o ni budu starat...
ale slíbil jsem si, že se nikdy nebude lopotit jako my.
Budeš pracovat celou noc?
Ne. Hned tam budu.
Líbí se mi, co s tím děláš.
Tak jsem postavil náš dům a o deset let později
jsme měli nejžádanější firmu v Coral Gables.
Tak mi řekněte, jak to, že když jsem dělal všechno správně...
skončil jsem sakra tady?
...oddáni v tomto manželství.
-To není fér. Není fér... -Billy, chápu to.
-že začne takovým obviněním. -Chápu to.
-Promiňte mi ten zločin, Ctihodnosti. -Mluvím o našem manželství...
-a ona myslí, že je to osobní. -Jak mohu zpochybňovat Jeho Výsost?
-No tak, prosím. -Všichni jsme vedlejší postavy
-v šou Billyho Herrery. -Billy a Ingrid.
Přestaneme se obviňovat, ano?
Zkusíme si radši toto cvičení.
Když uděláte X, já si představím Y.
Zase?
Je velmi účinné. Už jsme ho dlouho nedělali.
-Mrknu se do diáře. -Tak dobře.
Když neodpovíš poté, co promluvím,
představuji si, že ti připadám nudná.
Nechci být s někým, komu připadám nudná.
Chci být s někým, komu připadám zajímavá.
Ne s umanutým dědkem, co se zasekl a bere mě jako samozřejmost.
-Takový máš pocit? -To si piš.
Připadám si tak.
Když mě nazveš workaholikem a umanutým dědkem,
představuji si, že bereš za samozřejmé všechno, co jsem obětoval,
abych dostal naši rodinu až sem.
Nikdy jsem toho moc nechtěla.
Řídíme se tvým rytmem už léta, Guillermo Herrero.
Pořád tatáž rutina.
Sledujeme sportovní pořady, kanál o rybaření.
Kanál o rybaření?
Rád odhaduje váhu a cenu ryb.
Rád muškařím.
Je to umění, jasné?
Sledujete mušku, uvolníte se. Pracuji velmi tvrdě...
A k čemu?
...a měl jsem pocit, že mě kvůli tomu kanálu o rybaření soudíte.
Nevěděl jsem, že existuje samostatný kanál.
K čemu? Máme všechno, co potřebujeme.
Naše dcery jsou velké
a my bychom měli cestovat, jet do Řecka.
Zase to Řecko.
To je metafora! Nevylezeš z vlastní bubliny.
Podívejte. Přišel jsem do téhle země bez ničeho.
Spal jsem na podlaze u strýčka Waltera. Parkoval jsem auta.
Stal jsem se architektem. Z ničeho jsem vybudoval firmu.
Poslal jsem svou dceru Sofi na nejlepší právnickou školu v New Yorku.
Ona s tím neměla nic společného.
Podporoval jsem svou dceru Coru,
když nechala vysoké, tak mi prosím vysvětlete,
proč pokaždé, když jsem tu, je ze mě padouch?
Podívejte. Chodíte sem něco přes rok.
-To ano. -No jo.
Zeptám se vás bez obalu.
Chcete pořád, aby tohle manželství fungovalo, nebo ne?
-Jsem tu. -Ne.
Ty se nezměníš, Billy.
A mě už nebaví se snažit.
Mě taky ne.
Dobře.
Jen proto, že vaše manželství degradovalo
do zášti a odplaty,
neznamená to, že tak musí dopadnout i tento rozvod.
Jelikož máte tyto problémy v čerstvé paměti,
musíte svolat celou rodinu dohromady
a říct jim to bez vzájemného obviňování.
Tak kdy to uděláme?
Dnes večer.
To rozhodně ne. Moje dcera se dnes večer vrací ze školy.
Nemůžeme jim lhát. Poznají to na nás.
To bude trochu drsná uvítací párty, nemyslíš?
Každopádně je před šokem z tohoto rozvodu neuchráníte.
Díky za pomoc.
Skvělé.
Uděláme to dnes večer.
Usmějte se.
Nepovažujete se za postmoderního člověka?
Ne. Postmodernismus nectí tradice.
Naproti tomu, neoklasicistní architektura...
po vás chce, abyste respektoval odkaz toho, co se snažíte znovu vytvořit.
Takže jsem spíš neoklasicistní, tradiční člověk.
Proto máte tolik klientů v Miami.
Možná.
Herrera Architects vnesly Kubu do Coconut Grove.
Architektura nás skvěle propojuje s naší kulturou,
s naším domovem.
Omluvíte mě? Došlo mi, že musím domů.
MEZINÁRODNÍ LETIŠTĚ MIAMI NEW YORK, N. Y. — MIAMI, FLORIDA
STATUS — PŘISTÁLO
-Sofi? -Ano.
Coral Gables?
Ano. Konečně doma.
Sofi?
Ještě tu není.
Opravdu dnes večer? Je to moc narychlo.
Možná bychom měli ještě promluvit s doktorem Saegerem,
abychom naplánovali, jak to holkám říct.
Billy, je načase.
Je moc brzy.
Nemůžeme ji jen hezky přivítat
a pak to oznámit za pár dní?
Už to chci mít z krku. A nebudu jim lhát.
Kde je moje Sofi?
Ještě tu není, mami.
Asi vyběhla ven, když ucítila, kolik používáš cibule.
-Opravdu? -Dojdu pro pomeranče.
Varuji tě, dnes se mi v kuchyni nepleť.
Jedno pomazání mentolem nestačí?
Tvého otce to drželo naživu desetiletí.
Jo. Je to můj dům, mami.
Ale Sofi si zaslouží pěknou párty na přivítanou.
Zaslouží si malou rodinnou večeři s Billym, Corou a se mnou.
Jak můžeš říct, že tvá matka nepatří do rodiny?
Nechceš zůstat na večeři? Víš, že jsi má nejmilejší.
Žádné peníze ti nepůjčím. On hazarduje?
Kdepak je ta promovaná slečna?
Hola, Ingrid, Chi Chi. Co je k jídlu?
Snažím se napravit ropa vieja. Dala tam moc cibule.
Voní to báječně.
Strýček Walter je tu. Ropa vieja.
Strýčku, nezůstaneš na večeři?
To bych moc rád.
Šťastná rodinka.
Okamžik, prosím.
Je mi jedno, jestli pozveš celou podělanou čtvrť.
Měli jsme dohodu.
Měli jsme plán. Uděláme to dnes večer.
OPHELIINY KDOULE BUTIK PRO PATNÁCTILETÉ
Valentina ráda pracovala s Corou a jejími návrhy.
Gracias, Coro.
Děkuji.
Jak dlouho ještě?
Huan je skoro hotový.
Mele o těch šatech celé týdny.
Nemůžeme se dočkat, až je uvidíme.
Ještě vám ten návrh neukázala?
Ne. Chtěla nás překvapit.
Tys neukázala ty skicy svým rodičům.
Bože, to ne. Vyšilovali by.
Teď budou vyšilovat kvůli mě.
Nedívej se mámě do očí, až bude křičet,
a skončí to, než se naděješ.
Hotovo.
Jak se cítíš?
Jako žena.
Tak je asi necháme vyšilovat.
Ani to nejsou šaty.
To byla neodpustitelná chyba.
Ale věřte mi, taková Ophelia není.
Co bylo nesrozumitelné na "šatech pro patnáctiletou"?
Ne každá dívka chce vyrůst v disneyovskou princeznu.
Pracuješ v tomhle obchodě měsíc,
a už si myslíš, že jsi Stella McCartney.
Tohle je obchod pro patnáctileté.
Možná bys neměla být tak staromódní.
Možná by sis měla najít novou práci.
Už na tom dělám.
Já myslela, že budeš víc jako tvá sestra.
To je moje vyzvánění.
Pojďte, Huane.
Sofi?
Špatná dcera.
Ahoj.
-Ahoj, tati. -Ahoj, beruško.
Jak je? Líbily se Ophelii tvé návrhy?
Ani ne. Rozhodla se, že chce jít jiným směrem.
Jakým směrem?
Bez mé přítomnosti. Už tam nedělám.
-Dala jsem výpověď. -Cože?
Počkat, cože?
Mamita, začala jsi před měsícem.
Skvělé. To je skvělé.
Co bude dál? Jaký je plán?
Řekla jsem jasně, že na vysokou nechci.
Nemůžu využít svůj studijní fond, abych začala podnikat?
A je to tady zas. Studijní fond je na studium,
-proto se tak jmenuje. -Já vím, tati...
Nevíš, Coro. Už jsem ti to říkal.
Můj studijní fond spočíval v tom, že jsem v 16 parkoval auta.
Nebudu ti platit, abys předbíhala.
Jestli v životě něco chceš, musíš si to zasloužit.
Tak to je, takový je život.
Pořád stejná písnička, Billy?
Musí se naučit věci dotahovat.
Víš, že mám pravdu.
Za všechny ty roky... ani jednou.
Ahoj! Mami!
Panebože. Tolik jsi nám chyběla.
Ty mě taky, mami.
Jsem tak šťastná. Vítej.
Děkuju, mami.
Moje krásná princezno.
Ahoj, sestřenko.
Tati?
Řekni jim to.
Přímo tady na hlavě.
Cože?
Dost.
Ne.
Rodino, nerada vás přerušuji, ale chci vám něco říct.
Ano, něco vám s Ingrid chceme říct.
Že připíjíme na Sofiu.
Od první chvíle, cos začala mluvit,
jsme věděli, že máš starou duši.
A že jsi laskavá a uvědomělá a velmi ukázněná.
A ta kázeň ti pomohla...
nejen na vysoké, ale i na tenisovém kurtě.
Jo.
A na právnické škole v New Yorku.
Ta kázeň ti taky pomohla získat licenci v New Yorku
a na Floridě.
A teď máš dvě pracovní nabídky.
Tu z New Yorku vyhodíme a přijedeš dolů na Floridu.
A...
Ach, Corito.
Moje druhé zlatíčko.
Už od malička sis vždycky
chtěla hrát v kostýmech a navrhovat šaty.
Tedy ne pro patnáctileté,
ale šaty, které ti sednou stylem a k tvé náladě v daný den.
To je moc pěkné.
Na Sofi a Cori.
Cora.
Tak jo, skvělý přípitek. Takže já...
Taky chci něco říct.
Samozřejmě.
Všichni mě znáte.
Nemám žádný život. Pořád pracuji.
Dělám 100 hodin týdně, víkendy na počítači...
ale pak tu byl jeden muž...
a my spolu strávili spoustu hodin.
Pracovali jsme na stejném případu a...
K čertu s tím.
-Jsem zasnoubená. -Cože?
Pane...
Gratuluji.
Podívej, mami.
Je krásný, mi amor. Tak rychle.
Podívej na něj. Není krásný?
Děkuju vám!
Kdyby tak žil můj Luisito, aby to viděl. Byl světec.
Ano, já vím.
Panebože. To bude legrace!
Tak jo. Okamžik.
Malý okamžik.
Jen okamžik.
Kdo je to?
Kdo to jako je?
Co dělá?
Kdy ses rozhodla?
Kdo je to?
Jmenuje se Adán. Je z Mexika.
Je chytrý a milý a naslouchá...
a pořád mě překvapuje, ale hlavně dělá to,
že se kousne do rtu pokaždé, když chce něco skrývat.
A je tak sladký.
Otevřel mi oči.
-Vzal mě kempovat a surfovat. -Ráda kempuju.
Medituji.
Dokonce mě přiměl cvičit jógu.
Jóga, kempování a sufování.
Když jsem zjistila, že jedu do Mexika,
nemohla jsem ho nechat tady.
Tak... jsem ho požádala o ruku.
Tys požádala jeho?
-Počkej. -Přesně tak.
-Tys požádala jeho? -Ano.
Tys ho požádala o ruku?
On nepožádal tebe?
To se smí?
-Jasně. -Ano.
Tedy, smí se to, ale copak to někdo dělá?
-Ona jo. -Já jo.
-To je moje holka. -Počkat... Tak jo.
A co počkat, než dosáhneš v práci nějakých úspěchů?
Tati, už jsem jich dosáhla.
Pořád rostu a chci růst s ním.
Cítila jsem to v tu chvíli, co jsem ho poznala.
Jednou jsme spolu jeli Uberem a vedli jsme neuvěřitelný rozhovor,
ale z nějakého důvodu jsme si nevyměnili čísla.
Nevím proč, litovala jsem toho.
Ale o rok později jsem ho potkala v práci.
Ukázalo se, že celou tu dobu pracujeme ve stejné budově.
-To je znamení. -Ano.
Jo, je to znamení.
O dva týdny později se naše firmy potkaly u stejného případu
a my jsme skončili v jednom týmu.
Podívala jsem se na něj a řekla jsem si:
"Panebože. Toho muže si vezmu."
A tak si ho beru.
- Kismet. -Je to kismet.
-No... -To je romantické.
Velmi romantické.
-Je z Mexika? -Ano.
A ty jedeš do Mexika?
Ano.
Stěhuješ se do Mexika?
Tati. Ano.
Potřebuju na čerstvý vzduch.
-Tati, no tak. -Billy.
Tati.
Když už víš, jak se cítil Luisito, když jsi požádal Ingrid o ruku.
Panebože, mami.
To je tedy chvíle, mi amor.
Chci říct ještě něco.
O co jde?
Coro.
Ano.
Šla bys mi za družičku?
Ano. Jasně. Chci říct...
-Ano? -Samozřejmě.
-To je pěkný. -Počkat, co to bylo?
To bylo tátovo auto?
Cože?
Ne, to je porsche. To je on.
Další záchvat.
Nikdo není dokonalý.
Postarám se o to.
On zešílel.
Ne. To nic.
Nechte ho jít.
MALÁ HAVANA
CELÉ AMERIKY
Vážně?
Řekla jsem ti největší novinu svého života, a ty odjedeš?
Šel jsem se ven nadýchat
a pak mi volali kluci.
Tak jo, můžeme...
Přišel jsem si zahrát.
Podívej se na tu skladbu kostek. Půjdu...
Můžeme si promluvit?
Ať žije nevěsta!
Tys jim to řekl?
Řek jsem jim, že jedeš do Mexika a že mi budeš chybět.
Jak to myslíš, do Mexika?
-Tak jo, tati. No tak. - México.
Pojď domů. Adán je na cestě.
Ne. Právě jsme začali. Sedni si.
Pro lásku Boží.
Kolik je za sezení?
Padesát dolarů.
Zaplať.
To bude zajímavé.
Tak jo. Vaya.
Chtěl sis zahrát?
Můžeš!
Jo. Proč Mexiko?
Tati.
Julio Cesar Chavez byl Mexičan.
A Maromero Paez je taky.
Ne, Maromero Paez je Američan mexického původu.
Protože tam mám důležitou práci.
A pochází odtamtud Adán.
Proto jedu do Mexika.
Ale jednou jsi měla být guvernérkou Floridy.
O čem to mluvíš?
O tom, že musíš trochu dozrát, než se vdáš.
Mám starost, že zahodíš všechny ty možnosti,
protože se moc brzy vdáš.
Hraj!
To mi povídej!
Manželství je těžké už tak. Proč si to ztěžovat?
My doma trpíme jen Kubánce, křesťany nebo naše známé.
Vaše dcery mají velké štěstí.
Tati, podívej se na sebe a mámu.
Vzali jste se mladí
a začali jste z nuly. A teď si užíváte společný život.
Vynechávám! Teď hraju proti dvěma nepřátelům a zrádkyni.
A celou hru vynecháváš.
Vynechal jsi na čtyřku, na dvojku.
Tady je čtyři, dva!
Můžeme jít?
Těšilo mě s vámi obchodovat.
Jdeme.
Billy! Ještě jednu hru!
Šéf je tu ona!
Sofi!
Pořád mě musí požádat o tvou ruku.
Ay, tati.
Ahoj, quelite.
Ty to umíš zavařit.
Mám snad nějakou volbu?
Máme si hrát na dokonalou rodinu,
než se Sofi vdá?
Nebo můžeme říct:
"Neradi vám kazíme radost, ale rozvádíme se. Mazel tov. "
Mami, tati,
tohle je Adán Castillo.
Tohle je moje máma, Ingrid Hererrová.
Paní Hererrová, moc rád vás konečně poznávám.
Prosím, říkej mi Ingrid a obejmi mě, mijo.
A tohle je můj táta, Guillermo Herrera.
Pane Herrero, moc mě těší.
Nápodobně.
Sofi mi říkala, že máte krásnou zahradu,
tak jsem přinesl příspěvek do rodinného stromu.
Jak pozorné.
Najdeme mu místo, kde mu bude dobře.
-Tak jo. -Pojď se mnou.
Jsi moc milý.
Jsem rád, že se vám líbí.
Moc, děkuji.
To bylo velmi pozorné.
Děkuji, Guillermo.
Tenhle dům má ohromné kouzlo.
Kouzlo?
Jo. Cítím se tu jako doma.
Pěkné slovo.
Postavil jsem ten dům, když mě nikdo nechtěl najmout,
tak jsem se najal sám a pomalu vybudoval tohle.
Páni.
Ty mluvíš o domě, on mluví o domově.
On poleví. Je jen trochu nesvůj.
To já taky.
Podívej se na holky, když byly malé.
Byly dokonalé.
Panebože.
- Quelite, podívej na ty vlasy. -Moje miminka.
Nech toho, mami.
Co je?
Máš mě až moc ráda. Bože.
Co znamená "quelite"?
Taky jsem si říkala. Co je to?
Povídej.
Když letní společníci obědvali,
Adán si pořád v krabičce nosil
takové divné zeleninové ragú.
A mimochodem, vaří úžasně.
Všichni jsme se ptali: "Co to jíš?"
-Pamatuješ? -Jo.
A já řekl: " Quelites. "
Tak mi začali říkat quelite.
Ale pak to Sofi ochutnala a chutnalo jí,
-tak jsem jí začal říkat quelite. -Já quelites.
-To je roztomilé. -Chápete?
To se mi líbí.
Příběhy za přezdívkami
nejsou nikdy tak dobré jako samotné přezdívky.
Dáte si?
-Ne, děkuji. -Já ne.
Já taky ne.
Pojďte do mé pracovny.
-Pojďte. -Jo.
Ty jdeš taky?
Naznačuješ, že bych neměla?
To ne.
Asi mám průšvih.
Jo.
Říkali jste, že jste v Mexiku našli právnickou firmu?
Ano.
Mezinárodní firmu?
Ano. Vlastně je to neziskovka.
-Neziskovka? -Jo.
Poskytuje pomoc uprchlíkům přicházejícím do Států z Mexika.
Jak si tím vyděláš?
Peníze ujdou.
Ujdou?
Jak chceš uživit mou dceru?
Počkej.
On mě nebude živit. Budeme se podporovat navzájem.
A nerozhodujeme se podle peněz.
Kéž bych se nemusel rozhodovat na základě peněz.
No jo.
Pane Herrero, vím, že vás mám požádat o požehnání,
než si vezmu vaši dceru...
Požehnání. Svolení.
Jedno z toho.
Ale ona tě předběhla.
Jo. Pěkně mě doběhla.
To tedy jo.
Začínáme v září a bylo to dost hektické.
Proto jsem neměl šanci přijet do Miami dřív,
abych vám oběma řekl osobně,
že jste vychovali tu nejlepší dceru na světě.
Každý den chci díky ní být lepším člověkem.
Chci se od ní učit, být jako ona...
Nic by mě neudělalo šťastnějším,
než mít vaše požehnání, vzít si vaši dceru, pane.
Jo.
Ale neziskovka...
-Billy! -Tati!
Samozřejmě, že máte moje požehnání.
Říkal jsi, že začínáš pracovat v září?
Jo.
-To je za dva měsíce. -Jo.
Kdy se chcete brát?
V srpnu.
Chceme stihnout líbánky, než odjedeme do Mexika.
To jistě. Ale není to trochu šílené?
Jak připravíme svatbu za jediný měsíc?
To je moc narychlo.
Nechcete počkat aspoň rok? Nebo dva?
Trochu se lépe poznat.
Ne. Chceme začít život společně.
Chápu, ale je to trochu narychlo.
Vyšponuje to cenu.
To nás může trápit nejmíň.
Tati, nechci žádnou velkolepou svatbu.
Chceme něco prostého...
-Intimního. -A intimního.
A chceme to zaplatit sami.
Dva čerství právníci po škole
pracující v neziskovce si zaplatí svatbu.
Jsem otec nevěsty,
takže za svatbu zaplatí otec nevěsty.
Kdybych mohl vysvětlit situaci...
Není tu nic k vysvětlování.
Jsem otec nevěsty a svatbu zaplatím.
A dovedu svou dceru k oltáři.
Pane, děkuji za skvělý večer. Máte úžasnou dceru.
-Jsem velmi šťastný muž. -To jste.
Devět ráno?
-Ranní ptáče. -Skvělé.
Nemůžu se dočkat.
-Jdeme. -Kam to jdeš?
S Adánem.
Ne. Nevím. Hele, počkej.
Nevím, co děláte v New Yorku.
Ať je to cokoli, zůstane to v New Yorku. V Miami...
V Miami v tomto století můžeš spát se snoubencem, Billy.
Dobrou noc. Spěte sladce.
Děkuju, mami.
Užijte si to.
-Adáne, rychle pryč, dokud to jde. -Mám tě ráda, tati.
Běžte.
-No tak. -Určitě to tátovi nevadí?
Ne, věř mi.
Znám tátu.
Nechápu, co na něm vidí.
Ten jeho bohémský, vegetariánský změkčilý hlas.
"Chci se od ní učit. Chci být jako ona."
Vážně? Něco mu tam dole chybí.
A "nebudeme se rozhodovat podle peněz"?
Víš, co to znamená? Budeme je podporovat.
Naštěstí rád tvrdě pracuješ.
Takže peníze nebudou problém.
Ta ho sní zaživa.
Není vůbec jako my.
Možná o to jde.
Opravdu?
Potřebuji prostor.
Chceš, abych spal na gauči.
Dokud nebude po svatbě.
Pak si můžeš najít vlastní byt.
Sladké sny.
Billy.
To byl ale den.
Tati, kde jsi?
Haló?
Tati, kde jsi?
Nejspíš se schovává.
Tati!
Hej! Podívej se na to.
Měl jsem náhlou inspiraci
a chtěl jsem to zachytit, než mi to uteče.
Jak se máš? Ahoj.
-V pohodě? -Jo.
Musíš se převléct.
Organizátorka svatby tu bude za 20 minut.
Jaká organizátorka svatby?
My žádnou neměli.
Na co potřebujeme organizátorku svatby?
Protože na přípravu máme měsíc,
a kdo to udělá? Ty?
Ty.
Na mě se nedívej.
Kdo to vůbec je?
Jmenuje se Natalie Vanceová.
Má krásný Instagram. Velmi profesionální.
A doporučují ji.
Natalie Vanceová s krásným Instagramem. Skvělé reference.
Zorganizovala už nějakou svatbu?
Pracovala s Becky Weiszovou, takže jich dělala hodně.
Klobouk dolů. Kávu?
Promiňte. Nemáte náhodou čaj?
Čaj?
Dojdu tam.
Už je tu.
Dobrý den. Jsem správně u Herrerových?
Herrera.
Sídlo Herrerových?
La familia.
A nevěsta.
Panebože, vy jste nádherná.
A právnička? To není fér.
Děkuji, že jste se toho ujala. Zachránila jste nám život.
Dobře. Takže máme měsíc na zajištění prostoru,
cateringu, šatů, rozeslání pozvánek, seznamu darů a navržení webovek.
Dám si ještě.
Jaké vás napadá téma?
-Téma? -Co tím myslíte?
-Téma? -O tématu jsem nepřemýšlela.
Dobře. Co chceme?
Velkou svatbu? Malou? Přes den? Večer?
-Večer. -Velkou.
-Přes den. -Malou.
Měli jsme na mysli malý, velmi intimní obřad.
Třeba obřad na pláži při západu slunce by byl pěkný.
Nebo ve stodole.
-Rustikální. -Se zavařovačkami a pytlovinou.
Ve stodole? Na pláži?
Co se stalo s knězem a kostelem?
Víte, svatební oslava. Dlouhá vlečka.
-Smokingy. Ledové sochy. -Gala.
Počkejte chvíli. Nechceme katolickou svatbu.
Jak to, že nechcete katolickou svatbu?
Kdo tedy povede obřad?
Moje průvodkyně Monica ze zenového centra v New Yorku.
Takže místo svatby lekce jógy?
- ¡Ay, caramba! -Ticho.
To všechno je pěkné, ale potřebujeme téma.
Mysleli jsme "staré Miami." Tradiční, a přitom moderní.
-Taková stará škola. -Nová škola.
-Doutníky. -Stará auta jako na Kubě. Kdo je to?
-Salsa. -Tančení salsy.
-Salsa verde. -Salsa roja.
Salsa...
Pikantní.
Nemáte nějakou prezentaci, kterou byste nám ukázala?
Ano, papi.
Kyler, wi-fi.
Televize. Díky, holko.
Ano, holko.
Nemůžu se dočkat.
První návrh. Flamenco a plameňáci.
Jak to spolu souvisí?
-Je to přece hyšpánská svatba. -Hispánská.
Hispánská svatba v Miami.
Tak předně, nevím, co znamená hispánská.
Za druhé, plameňáci jsou ze Španělska a oni jsou z Mexika. My jsme z Kuby,
tak jak to celé souvisí?
Poučný okamžik.
Díky, že mi dáváte zodpovědnost.
Tohle je naše práce.
Proto chodíme.
Kylere, vynech tu fotku se sýrovými fontánami.
Jde o to, že to není přivlastňování kultury,
ale spíš...
-oslava kultury, že? -Oslava.
Oslava je v pořádku, ale ne brodwayská šou.
Máte vizitku?
Ne.
Kde máte kanceláře?
Aquí.
Neříkalas, že má zkušenosti?
Měla výborné reference.
Dobře, slečno na vzestupu.
Omlouvám se, že nemám vizitky,
které zamořují naši mateřskou planetu.
Jste z jiné generace, že?
Když jste se narodil, miminka kouřila cigarety,
mlékař rozvážel mléko
a právě skončila Druhá světová válka.
Ale časy se změnily a není nic,
co bych s tímhle telefonem nezařídila.
Jde o to, že nejsem organizátorka svateb.
Jsem něco víc.
Pochopila jsem, že chcete něco nezvyklého.
NATALIE VANCEOVÁ
Trochu bohémského a trochu v rytmu Karibiku.
A vy chcete spíš něco tradičního.
Kouřit kubánský doutník s kamarády a klienty
a mít zemitou miliardářskou svatbu.
Chápu to.
Na mě je být vaší finanční poradkyní, rodinnou terapeutkou a stylistkou.
Na vás je si událost užít. Tak mi dejte seznam hostů a zálohu.
Máme nějaký splátkový kalendář?
"Splátkový kalendář."
Miluju vtipy taťků. To se jen tak nevidí.
Tak jo. Zapomeňme na téma
a mezitím vám najdeme prostor.
Chcete prostor?
Taky mám telefon.
Aquí.
Děkuji.
Vážně? Biltmore?
Váš otec má rád tradice.
Byl jsem ve výboru pro přestavbu.
My víme, tati. Říkáš nám to pokaždé.
Tak jo. Jdeme.
Rád jsem vás viděl.
Co myslíte? Podívejte na ten prostor.
-Zdravím, Coline. -Pane Herrero.
Zdravím. Rád vás vidím.
Řeknete Michelle, že za ní přišel její oblíbený architekt?
Jak se máte? Dobře?
Chutná vám víc čočková, nebo dýňová polévka?
Dýňová.
Výborná, co? Dýňová?
Dobře.
Mám nápad.
Orchestr postavíme sem.
Bum! Orchestr.
Taneční parket.
A my budeme tady, rodinný stůl.
Rodinný stůl. Dlouhá rodina.
Tady jedna řada stolů.
Herrerovi. Castillovi. Svatba.
Biltmore. Nádhera.
Budeš chtít Los Inmortales?
Jasně, že jo. Strýček Walter a Inmortales
budou valit klasiku. Všichni spokojení.
Počkej, tati. Víš, že mám ráda strýčka Waltera a nic proti Inmortales,
ale na téhle svatbě nebudou jen Kubánci.
Bude tu i Adánova rodina,
naši přátelé a my žádný orchestr nechceme.
Chceme dýdžeje.
Dýdžeje?
Jo, dýdžeje.
A tenhle sál je pro 50 lidí moc velký.
Padesát? Jen bratranců a sestřenic je tolik.
Pak máme přátele, mé klienty.
Tati, nechci se vdávat před 200 cizích lidí, které jsem neviděla
kolik... deset let?
Polovinu tvých bratranců a sestřenic ani neznám.
Sotva znám polovinu těch svých.
Jaká je lepší příležitost k setkání než rodinná svatba?
Jedno si ujasníme.
Tohle je naše svatba, tati.
Ano i ne.
Cómo que? Ano i ne?
Ano i ne.
Na pozvánce je tvé jméno, ale na šecích to moje.
Jen proto, že je na šecích tvé jméno,
o všem rozhoduješ ty?
Ano. Tak to tradičně chodí.
Kdo má zlato, určuje pravidla.
Sofi, prosím. Chci tě předat
před svou komunitou, svými přáteli. Je to pro mě důležité.
Řekl jsi "předat"? Nejsem něco, co bys mohl prodat, tati.
Necháme toho, ano?
Nepřiplul jsem přes Atlantik, abych spal na zemi strýčka Waltera,
vystudoval, vybudoval firmu,
abych si mohl dovolit něco takového,
a ty abys mi tu říkala, že nemůžu oslavit
tenhle výjimečný okamžik s naší rodinou a přáteli.
Tati. Tohle se týká nás.
Tak jo. Musím něco říct.
Tuhle jsem poslouchala úžasný podcast,
kde Drake mluvil o zkušenosti imigrantů.
Slyšeli jste to?
Ne.
No nic, vím, že je Kanaďan a vy jste hispánci,
ale myslela jsem přitom na imigranty.
Exulanty.
Exulanty. Promiňte.
Ale jde pořád o totéž.
Rodiče chtějí zachovávat tradice, a jejich děti ne.
Prastarý příběh.
A rozumím tomu.
Chtěla jsem na bar micvu téma Sexu ve městě,
a rodiče mi to nedovolili.
Jsem Charlotte.
Já jsem Samantha.
A vy, slečinko, musíte být malá Carrie v tomhle vyprávění,
zatímco tady pan Božský
musí přestat poučovat, jak uspořádat svatbu.
Dobře, papi. Poslouchejte.
Je to spolupráce.
Musíte být spokojeni vy i vy. A my to zařídíme.
Platí? Tak pojďme najít svatební šaty.
Tak jo, schůzka je za 15 minut.
Ty šaty kupuji, nebo půjčuji?
Šlehačkový...
dort...
nuda...
moc svatební.
Prosím vás?
Jaké jiné návrháře máte?
Obávám se, že pro vás tu nic nemáme.
Možná jste si spletli obchod.
Prosím vás, odejděte.
Dělám si legraci. Nepracuji tu.
Panebože, nemůžu tě nikam vzít.
Coro, tohle je Vanessa, Adánova sestřenice.
Taky hodně dobrá kamarádka z New Yorku.
-Ahoj.
Tak jo, rodino, věc se má takhle.
Nebudeme mít čas upravit šaty na míru,
takže je musíme vybrat už hotové.
Tati, jaký máme rozpočet?
Rozpočet?
Cokoli bude chtít.
To se mi líbí, to je krásné,
ale pamatujte, že nechcete obléct nevěstu do šatů, na které nemá.
Ceny jsou obvykle asi tak odsud...
posud.
Tady se pohybujeme.
Co posud?
Dobře.
Přineste Esého Azénabora, Veru Wang a Zuhair Marad.
Zábavné.
Chci říct, je to...
Tohle všechno je...
Nejsem to já. Nejsem.
Je to tak těžké.
Zkus Veru Wang.
Ne.
Navíc mě táta zabije.
Prosím.
Mohla bys jít na zkoušku se samotnou Verou Wang...
a stejně by podlehl.
To není pravda.
Co se stalo s Ophelií?
Asi nejsem na šéfy stavěná.
Založím si vlastní podnik.
Nemyslíš, že na to potřebuješ zkušenosti, Coro?
Jako co? Vysokou?
Jako vysokou. Ano.
Ne každý musí dodržovat pravidla, Sof.
Dobře.
Šaty by jí mohla navrhnout teta Pili.
Navrhla je i tobě.
To ano.
Na videu Pata Benatara jsem vypadala jako komparz.
A já vypadal jako vrchní z Versailles.
Máš pravdu.
Tady ji máme.
Nemůžu se dočkat!
Já vím.
Co se stalo?
Nevím, prostě jsem nemohla...
Necítila jsem to.
Co teď?
Y ahora, napadlo mě...
Coro,
neušiješ mi svatební šaty?
-Cože?
-Vy jste návrhářka? -A moc dobrá.
Ne. Ještě ne.
Řekla jsi, že chceš pauzu.
Tohle je tvoje pauza.
Jo, ale nemám peníze...
Nemám látky a máme málo času.
Aha, eso la cosa...
Není to trochu pres, když máme tak málo času,
aby navrhla všechny ty šaty?
Něco ti povím.
Místo abychom byli tady...
můžeme být tady.
Tak to všechno dáme Coře.
-Ano! -Jo. Cora!
A ušij i šaty pro družičky.
To ne.
To je pět plus jedny, celkem...
Šestery šaty.
To je hračka.
A provize je fuč.
Co jsem to provedla?
Nesu víno a vedu družičky.
Ahoj.
JSTE ZVÁNI NA SVATBU SOFIE A ADÁNA
Justine, odnes to, prosím, na verandu. Děkuji.
Pojďte dál. Je otevřeno.
Adáne.
Pane Herrero.
Vítej. Pojď dál.
Sleduju zápas.
Jak se máš?
Dobře.
Přijeli i tvoji rodiče?
Ne, přistáli.
Chtěl jsem si jen o něčem rychle promluvit,
-než sem dorazí. -Skvělé. Taky s tebou chci mluvit.
Dáme si drink.
V jedenáct dopoledne?
Na přípitek Adánovi a Sofi není nikdy moc brzy.
Na Adána a Sofi.
Chtěl jsem jen něco dostat z hlavy.
Víš, že jsem do téhle země přijel bez ničeho.
Tvrdě jsem pracoval, vydělával si při studiích,
vybudoval vlastní firmu a díky tomu úsilí
jsem postavil tento dům.
A ty, když bude tvrdě pracovat,
budeš jednoho dne schopen postavit taky takový dům.
Co se toho týče, víte, jsem trochu...
Vezmi to tak, že moje dcera Sofi
je zvyklá na určitý životní styl.
A oba víme, že ji chceš učinit šťastnou.
-Že jo? Nic jiného nechceš. -Ano, a taky jsem rád,
-že o tom spolu mluvíme. -Máš k tomu všechny předpoklady.
Ale ta práce v neziskovce ti to nezajistí,
protože nakonec nás muže
soudí podle naší schopnosti uživit rodinu.
-Víte, já... -Protože jde jen o to...
Tenhle rozhovor je mi nepříjemný.
-Nevím, jak to říct, ale... -Hele.
Podívej se na mě. Nemusíš se stydět.
Kdybys cokoli potřeboval, přijď za mnou.
Víte, můj otec...
Kámo! To je ale hák!
Zvedni se, hňupe!
Vidíš to? Nemůže vstát.
Chudák.
Chudák?
-Dobře. -Je mi líto člověka,
který nemá šanci, než se o peníze prát.
Mám přepnout kanál?
-Ne, pane. Je to váš dům. -Ne.
Na jaký sport se rád díváš?
Moc se na sport nedívám.
-Ty se nedíváš na sport? -Ne.
Děláš nějaký sport?
Rád chodím na túry.
Turistika není sport.
Otec tě žádný sport nenaučil? Nebral tě na zápasy?
Ne, bral. Má fotbalový tým
a museli jsme každý týden chodit na zápasy, až mě to omrzelo.
Ahoj.
Adáne, tvoji rodiče tu budou brzy, že?
"Má fotbalový tým"?
-Jo. -Musím ohřát ragú.
Pomůžu ti.
Co je s tím trasořitkou?
Já vím.
Je mimo.
Praštil ho rovnou do ksichtu.
Jo.
-Jo, to jsou oni. Dojdu pro ně. -Jsou tady?
Jsou tady.
-Adáne, počkej. Musím se zeptat. -Jdeš taky?
-Jdeme. -Hele.
Co to máš s vlasy?
Jestli ti to nedošlo,
tvá dcera se za dva týdny vdává.
Moc ti to sluší.
Jsem ráda, že sis všiml, Guillermo. Pojď.
Hernáne.
Chovej se slušně.
Dobrý den!
Pane Herrero, to je můj otec. Hernán Castillo.
Obejmi mě, tcháne!
Před chvíli jsme se neznali,
a teď jsme rodina!
To je pravda.
-Ingrid, že? -Ano!
Jste stejně krásná jako vaše dcera.
-Zdravím.
Já jsem Julieta, těší mě.
Ahoj, Julieto. Ty jsi asi Adánova sestra.
Guillermo Herrera. Mucho gusto.
No...
Jsem Hernánova žena.
Moc mě těší.
Vlastně...
toto je moje matka, Marcela.
Bývalá paní Castillová.
Něco vám ukážu.
Tohle je malý Hernánek.
-Podívejte jak roztomilý... -Nádherný.
Adánův mladší bráška. Jak je roztomilý.
Chci vám něco ukázat.
Nebudete tomu věřit.
Nebudete.
Ukážu vám to.
-Počkejte. -Vemte si radši to dítě.
-Vezmu si dítě. -Ukážu vám to.
Na jeho narození jsem se nechal tetovat.
Krása.
-Krása. -Pěkné.
A přidám i tvoje a tvého bratra.
Ingrid.
-Ukažte mi svůj krásný domov. -Rozhodně.
-Pojďte. -Ano.
-Díky, zlatíčko.
Jaká byla cesta? Dobrá?
Dobré pití. Šampaňské...
Opravdu má fotbalový tým?
Jo.
Nemusí na to být člověk multimilionář?
Víš, že v Mexiku jsou dva pivovary?
Jsem si toho vědom.
On vlastní jeden z nich.
Kdy jsi mi to chtěla říct?
Snažila jsem se.
Ale nenechal jsi nás mluvit.
-Práce pro bono, co? -No tedy.
Mít soukromý tryskáč, stavěl bych domy pro bezdomovce.
Víš, co se stane? Z našeho vnuka bude spratek.
Jasně, protože bude mít kluka.
Víš, jak to myslím.
Jen doufám, že Sofi se probere, než ji tenhle...
Než ji Adán vymění za nový model...
Jaký otec, takový syn, tradice Castillů.
Podívej, kolik je té nebohé dívce.
To se nestane.
Slyšela jsem od Sofi, že Hernán převzal dědův pivovar
a udělal z něj největší pivovar v Mexiku.
Asi se musel pěkně ohánět.
Tohle ti řekla?
Ano.
Není jen tátova holčička.
Pojď se předvést.
-Děkuji.
Jsem na krevety alergická.
-Tak jí to vezmeme. -Prosím, pane.
Promiňte.
Jak jste se vy dva potkali?
Byla jsem jeho léčitelka.
Tak takhle se jim říká...
Dámy, prosím.
Jak jdou svatební přípravy?
Už jste našli kostel?
No, co se toho týče...
Nechtějí katolickou svatbu.
-Ne? -Ne.
Promiňte, ale mluvíte španělsky?
Samozřejmě.
Tak proč mluvíme anglicky?
Protože jsme ve Spojených státech.
Máme tady malého a chceme, aby se učil anglicky.
Doma se mluvilo španělsky. Ale ve škole a na ulici anglicky,
tak to bylo těžké udržet.
Samozřejmě.
Panebože! Musím nechat malého odříhnout.
Taková je, co se stala matkou.
-Smrt panny. -Přesně.
Je čas na novou hračku.
Dobře.
Kde bude recepce?
Prostor jsme ještě nenašli.
Hledáme něco výjimečného.
Vlastně už jsme něco takového našli.
Jmenuje se to hotel Biltmore
a byl jsem tam ve výboru přestavby.
Ale mojí dceři se nezdá dost jedinečný.
Tati...
My se brali v hale binga.
Ale moji dceru asi hotel Biltmore nudí.
Tati, není...
Není to tak, že by mě Biltmore nudil.
Je jen pro nás trochu moc nóbl
a už jsme řekli,
že chceme něco malého a...
-A intimního.
Možná na pobřeží nebo tady.
-Ano. -Sofi, ne.
To by nešlo.
Tenhle dům je moc malý.
Malý?
Tati.
Neřekl bych, že je to malý dům.
Tedy ne opravdu "malý".
Myslím malý v tom smyslu, že můj seznam čítá 500 hostů.
-Pět set? -A to jsme nepočítali
hosty tvé matky a nevlastní matky.
Tati, je to naše svatba
a musíš respektovat naši volbu. Jasné?
Ty děti. Stráví v Americe čtyři roky
a jsou z nich gringa.
Co čekáš, mijo?
Že budu hostem na svatbě vlastního syna?
Ano.
Pět set hostů je trochu moc.
-Nemyslíš? -Jo, to je hodně.
Měli byste vidět svatby v Mexiku.
Úžasné.
Nejsme v Mexiku, ale v Miami
a tady jsou hodně jiné ceny.
Penězi se netrap, consuegro.
Kolik jsi myslel hostů?
Já pokryju zbytek.
-Pokryjete zbytek? -Ano.
Dýchej.
Nechci vás zatěžovat svými potřebami.
To nic, omlouvám se. Cením si toho gesta,
ale jsem otec nevěsty
a ten svatbu platí.
Ty staré tradice mě nezajímají.
Ale mě zajímají
a tak to bude. Děkuji.
Dobře.
Tak mě nechte uspořádat malou oslavu zasnoubení,
aby se rodiny potkaly.
Mám tu v přístavu loď.
-Můžeme to oslavit tam. -To zní báječně.
-Skvělé. -Děkuji, Hernáne.
-Díky. -Na svatbu.
-Ano. -Na svatbu.
Na svatbu.
Na zdraví.
Consuegro, ty staré tradice mě nezajímají.
Zaplatím zbytek. Pojďte na mou loď.
Můžeme se všichni nechat potetovat.
Aspoň se snaží být zdvořilý a laskavý.
A já ne? Pozval jsem je k nám, ne?
Co mám dělat?
Vzít je na seskok padákem?
-Panejo. -No nic...
Měli bychom si stanovit pravidla, aby nás nepodezřívali, že se rozvádíme.
Dobrý nápad.
Můžeme se držet za ruce?
Můžeme.
Můžeme tančit.
Bude-li to nutné.
-A co pusa? -To rozhodně ne.
Ne.
Tak co můžeme?
To co obvykle.
Půjdeme na oslavu jako pár, všechny pozdravíme,
pak mě budeš po zbytek večírku ignorovat.
Nikdo nic nepozná.
Strejdo, tohle je intimní párty, ne rybářská výprava.
Chci jim uvařit ceviche.
Panebože.
Jak je bohatý?
To je jeho loď?
Dobře, že to bylo intimní.
Zdravím, consuegros!
Vemte si šampaňské a pojďte na palubu!
Kdo je, padouch z Bonda?
Ať je, kdo je, je můj nový nejlepší kámoš.
Děkuji, příteli.
Ozuna!
Michael Mann a Don Johnson chodili každou sobotu
jíst do mé restaurace, když točili Miami Vice.
Manžel to řídil a já vařila.
Úžasné. A co se stalo pak?
Luisito zemřel a museli jsme zavřít.
Byl to světec.
To mě mrzí.
To nic.
-Jak jsem říkala... -Mami...
hledá tě sestřenka Yolanda.
Prý mají lepší flan, než děláš ty.
Ani neumí ušlehat vejce.
Ten flan je z pekařství.
Napadlo mě, že potřebuješ pauzu.
-Ne, je rozkošná. -To je.
Už chápu, kde vy chlapi berete jiskru.
Děkuji.
Adán říkal, že jsi interiérová návrhářka.
-Opravdu? -Ano.
Už je to nějaký čas, ale pár věcí jsem dělala.
Právě jsem koupil hotelový řetězec.
Třeba mi ho pomůžeš přebudovat.
Opravdu?
Musím tě varovat. Nejsem levná.
To je dobře. Pojď si zatančit.
-Pojďme.
Cora mi řekla,
že Los Inmortales na Sofině svatbě hrát nebudou.
Časy se nejspíš mění.
Žádný kněz, žádný kostel.
Páni.
Tío, nemůžu se Sofi pořád o všem hádat.
To chápu.
Ale když nebudeme dodržovat tradice, kdo to udělá?
Kdo to udělá?
Podrž to.
Tady je Ozuna.
Ozuno!
Slyšels někdy o Inmortales?
Pojď se mnou.
Promiňte, pane, jsou v tom krevety?
Jak se má otec nevěsty?
Syn je synem, dokud si nevezme ženu, ale dcera je dcerou celý život.
Trochu staromódní.
Klasika je věčná.
To máte pravdu.
Potřebuju, abyste to podepsal tady a tady.
Mariachis?
Pětačtyřicet kilo hovězího na pivu?
Floridské hovězí bývá tuhé, tak ho dovážíme.
Samozřejmě. Dovážíme. Kdo to schválil?
Hernán.
Máte tu deset tisíc dolarů na ohňostrojích. Kdo je to?
Velký Gatsby?
To nevím, kdo je, ale...
Tisíc hostů?
Tisíc hostů!
To šlo dobře.
Promiň, musím s tebou mluvit.
Billy, to je moje máma.
Vychovali jste anděla, tak krásnou bytost.
Děkuji, drahá.
Dobře. Jsme tu, pojďte sem.
Mám překvapení.
-Další? -Ano.
-Skvělé. -Natalie!
Kde je... Natalie, pojďte sem. Tak pojďte.
Páni.
Právě jsem koupil domeček. Pojďte.
-Tys to koupil? -Cože?
Spíš jsem ho směnil.
Jeden přítel nemohl splatit půjčku z naší banky a řekl mi:
"Vezmi si můj dům v Miami." Povídám mu: "Ne..."
Ale člověk potřebuje dům, když chce přijet na návštěvu.
Tak jsem řekl: "Proč ne?"
Je to krása. Nádhera.
Chci změnit barvu.
Taky mám rád španělskou architekturu,
tak jsem myslel, že se vám bude líbit.
Ne, Billy?
Je italská.
Billy...
Buď hodný.
Ta fontána nefunguje.
Zavolej prosím Panchovi, ať ji opraví.
Děkuji, lásko.
Hernáne, to je nádherný domov.
Souhlasím. Bylo by to pěkné místo na svatbu, nemyslíte?
Jo. Zrovna se chceme brát.
Chtěli jste svatbu venku.
Není lepší pokřtít nový dům, než mít svatbu tady, ne?
Co myslíte, Natalie?
Nemáme ani dost vidliček na saláty.
Nech toho, Kylere.
Ano, můžeme!
Ne, nemůžeme!
-Prosím? -Řekl jsem:
Ne, nemůžeme!
Nemůžeš si sem přitančit
a vnucovat svou představu o svatbě, kterou pořádám pro svou dceru.
Já něco vnucuji?
Deset tisíc dolarů na ohňostroje,
deset beden tequily z Guadalajary, mariachis...
sto táců s hovězím na pivu.
Nabídl jsem, že za ně zaplatím.
Nemám ctít své tradice na svatbě vlastního syna jen proto,
že s tím nesouhlasíš?
Tradice?
Z které části Mexika pochází to hovězí?
To je moderní nádech.
Jo? Za 150 dolar za přípitek. A pak mi svádíš ženu.
-Tati! -Co je?
Teď ne, Billy.
Měl bys trochu ubrat, kámo.
Sám uber, příteli.
Nepřijel jsem přes moře s dvěma centy v kapse.
Přiletěl jsi letadlem.
Jo. Ale mnozí z nás ne.
A nepřijeli jsme do téhle země, aby nám nějaký hipster s jachtou
vnucoval svatbu s deseti tisíci hostů.
Mluv se mnou španělsky, ty napoleonskej Kubánče!
Budu s tebou mluvit španělsky, ty šašku!
A co ty, běloxičane?
Komu říkáš "Kubánče"?
Ne.
Ty lacinej běloxičane.
Seš stejnej.
(ZPÍVÁ KUBÁNSKOU HYMNU)
Copak jste zešíleli?
Sklapněte!
O co se tu hádáte?
Všichni jsme hispánci.
Měli byste se stydět.
Místo abychom tu oslavovali naše děti,
děláte, jako by tu šlo o vás.
Jak můžeš takhle ztrapňovat naši rodinu?
Ten dům je krásný.
A naše dcera to tak chce.
Ale já to tak nechci.
Takže ten, kdo má zlato, rozhoduje?
Jo, rozhoduje ten, kdo má zlato.
Nabídl se, že zaplatí, Billy.
Jo? Ale otec nevěsty jsem já, ne on.
A je to na mě, ne na tobě.
Nesouhlasím se svatbou bez bot.
A nesouhlasím se svatbou se zenovými mistry.
A nesouhlasím se svatbou s tisícem hostů.
A nesouhlasím s tím, aby si moje holčička vzala toho kluka.
Tati!
Jsi jen otec nevěsty.
Nemáš právo rozhodovat, koho si vezmu.
Za dva týdny půjdu tou uličkou
a vezmu si tohoto muže,
ať budeš vedle mě, nebo ne.
A jestli tam být nechceš, tati,
je to tvoje volba.
Moc mě to mrzí.
Zašlo to příliš daleko.
Sakra.
PŘÍCHOZÍ ZPRÁVA OD: DAVID H.
Ale no tak.
Nemusíš nic předstírat. Odpověz mu.
Komu?
Davidovi. Tomu, co ti píše.
Prosím tě. Jsi ubohý.
-Já jsem ubohý? -Ano.
Kdo je to? A proč to pořád schováváš?
-Nic neschovávám. -No tak, odpověz mu.
-Mám mu odpovědět? -Ano.
Tak jo. Dobře.
"Zdravím, Davide.
Teď nemohu mluvit.
Ale kdy se můžeme potkat, abychom probrali rozvod,
protože už to nevydržím ani vteřinu?
Děkuji."
-Odeslat. -Kdo je David?
Můj právník.
Dnešek měl být příjemný.
Ale tys ho všem zkazil.
A proč?
Možná proto, že to nebylo podle tvých norem.
Kdo jsi, že všechno určuješ?
Já myslela, že už by ti to mělo dojít,
ale je zřejmé, že to se nestane.
Skončila jsem.
ARCHITEKT ROKU — TRADIČNÍ MUŽ
Nejsem družička, to je jisté.
Já myslela, že jste třeba spolužačka nebo tak.
-Nevím, vypadáte dobře. -Tak jo.
Není to krása?
-Vypadáš úžasně. -Panebože!
To je úchvatné.
-Coro, to je krása. -Coro, vážně.
-Odvedla jsi úžasnou práci. -Panebože.
To nic.
Neboj. Do svatby to bude hotové.
Někteří lidi mají rádi, když jim padají rukávy.
-Jo.
-Jsou moderní.
Můžu si zkusit ty svoje?
Potřebuju ještě dva dny.
Dva dny? Svatba je za čtyři.
-Máme trochu skluz. -Trochu?
Nech toho, Sofi. Budu z tebe nervózní.
Budeš ze mě nervózní?
-To jsou mé svatební šaty? -Jo.
Podle toho jsem je navrhla.
S vycpávkami v ramenou.
Jo.
Zkuste si je.
Ano, mami. Prosím.
Tohle je Sofina chvíle, ne moje.
Ne, mami. Nebuď pošetilá.
-Budeme agresivní. -Musíš.
-Opravdu? -Ano, můžeš.
-No tak. -Pomůžu ti do nich.
Do těch se nevejdu.
Zkusit!
Tak dobře.
Zip se nemusí dopnout.
Počkat.
-Tak jo. -Po všech těch letech.
Nikdy jsem se tak nebála obléct si šaty.
-Tak jo. Jdeme na to. -Panebože.
-Měla jsem se natřít vazelínou. -Jo.
Musíš mě natřít.
Mami, pozor. Skoro jsi spadla.
Ty mě porazíš.
-Tak počkej. -Dobře.
Dobře.
-Pane... -A je to.
Je mi jí vážně líto. Jako...
Ahoj.
Neruším?
Mám svačinku.
Od Vicky.
Dobře.
Dám to sem a půjdu.
Omlouvám se.
Pořád se na tebe zlobím.
Víš?
DRUŽIČKY
To ušila Cora?
Jo.
Je dobrá.
Má nervy nadranc, ale je dobrá.
Panebože!
-Nádhera. -Krása.
Dnes je tvůj den.
Ne, mami. Můžeme se o něj podělit.
Jak je, mexický bratře?
Jsi připraven vidět skutečné Miami?
-No jo. -Jo.
Můžeš říct "sakra jo"?
-Sakra jo.
Tohle není pohřeb. Dnes máš svůj večer.
Sakra jo.
Kde máš tátu? Nepřijde?
Nebylo mu dobře.
Co je to, pohřeb? No tak, hni se.
Jedeme.
Jsi tak krásná!
Páni.
Miluju tě, lásko! Panebože.
Dostanu infarkt.
Oye, kde je ženich?
Ne.
Zavolejte někdo záchranku. Je tu večírková policie.
Děláš mrtvého brouka?
Kluci.
-Není to tak snadný. -Ne. Hele.
-Hele. -Hodná holka.
-Hele. Ne. -Pozor na boty!
Hele.
Je tu Billy. No tak.
Teď je řada na tobě.
Ne. Musíte to probrat s ním.
Amor, jak se máš?
Jaká je rozlučka se svobodou?
-Neslyším tě. Jaká byla večeře? -Dobrá.
Vyzkoušeli jsme novou restauraci v Coconut Grove,
ale asi to zabalíme.
Tady je to stejný.
Jen si dáme pár piv a půjdeme domů.
Nemusíš předstírat.
Zneužívání žen kvůli penězům se mi nelíbí.
To víš.
Tak proč jsi nechal Juniora naplánovat svou rozlučku?
Amor, musím jít. Miluju tě.
Pojď, najdeme ti bokovku, babi.
Děkuji.
Pojď tančit.
Asi bych neměla.
Je to svatba našich dětí!
To je pravda.
Tvé dcery a mého syna. Našich dětí!
Dobře.
To, co jsem řekl...
tobě a o tobě tam na ostrově,
bylo neomluvitelné.
Billy...
Táta mi pořád leze na nervy.
-To je od tebe milé. -Chápu.
Moc milé, ale zasloužíš si vysvětlení.
Poslední dobou jsem nesvůj,
protože se s Ingrid rozvádíme.
Billy...
To mě mrzí. Já...
Chtěli jsme to tuhle říct Sofi,
ale ona oznámila své zasnoubení,
tak asi chápeš, jak mi bylo,
když jsem zjistil, že její kluk mi odveze...
Že odveze mou holčičku do Mexika.
Celá rodina se mi rozpadá.
Tak mě mrzí, že jsem si vylil zlost na tobě. Není to tvá vina.
I když nakonec
samozřejmě je.
Jen abychom si to ujasnili,
vrátit se do Mexika nebyl můj nápad.
Jak to myslíš?
Miluju New York.
Nikdo nevěděl, kdo jsem. Mohl jsem být sám sebou.
A když jsem potkal Sofi, věděl jsem, že mě má ráda pro to, jaký jsem.
Tak proč se vracíš do Mexika?
Našla si práci, na které jí záleží.
Takže ty ji do své země následuješ?
Ano.
Je to paradox.
Jo.
A co ty?
Co New York, tvoje kariéra? Tvé vlastní plány?
Můj plán je naučit se žít vedle tvé dcery.
A když viděla všechny imigranty, co uvízli na mexické hranici,
řekla mi, jak těžké pro vás bylo se sem dostat.
A měla pocit, že s tím musí něco udělat.
Tak jsem se rozhodl se k ní přidat.
Řeknu Sofi o tom rozvodu, až se vrátíte z líbánek.
Zatím si to nech pro sebe.
-Billy... -Vím, že je to velká prosba.
Jen chci, abys chápal, že...
Nechtěl jsem, abyste se vzali, aniž bys věděl, že souhlasím.
Takže s naší svatbou souhlasíš?
Samozřejmě.
Promiňte. Potřebujete soukromí?
-Ne, jsme hotovi. -Jo.
Pojď, papi.
Co je s tebou? Máš nemocné srdce.
Můžu zemřít při tom, co mám rád.
Skvělý. Poslední pusa. Jdeme. Odvedu tě domů.
-Počkej... -Dobře. Jdeme.
Měj se.
Mám pocit, že jste na mě pěkně tlačili...
-Panáky. Do toho! -Dobře.
Jsem venku poprvé od chvíle, co se Hernánek narodil.
Nechci jít.
Pohlídám Hernánka, jestli si chceš přispat.
-Jo. -Odstříkala jsi mléko?
Ano.
Je v lednici. Zvládneš to?
-Zvládnu. -Ano.
Já myslela, že se nesnášíte.
Jen chceme, aby si Hernán myslel, že o něj bojujeme.
Jste opravdu v pokročilé fázi.
-Pojď, jde se tančit. -Ne. To je můj drink.
-Je to tvá rozlučka se svobodou. -Já vím.
Jen mám strach, že budeš mít zítra kocovinu.
Musíš došít všechny ty šaty.
-Hej. -Jen to říkám.
Klid. Zvládnu to.
Coro, svatba je za dva dny.
Jen tě prosím, abys to brala trochu víc vážně.
Jasně. Jsi...
Sofi jsi tak moudrá a já taková troska.
-Nejsi troska. -Proč se neřídím tvým příkladem?
Vrátím se do práce, zatímco všichni
-ostatní tu slaví. -Tak jsem to nemyslela.
-Užij si to! Čau! -Počkej. Opravdu?
Zítra si nebude nic pamatovat.
Dobrý Bože.
-Ještě dva, prosím. -Ano, prosím.
A jednoho pro ni.
Tati, přijde bouřka.
Zesil předpověď počasí.
Na cestě jsou možné přívalové deště.
Modely ukazují suché oblasti...
Neřekl bych, zlatíčko.
Bude krásně teplo.
MOŽNOST TROPICKÉHO CYKLONU
Jo. Ale co když nebude?
Přiletěla sem celá tvá rodina.
Cora pořád pracuje na těch šatech.
Plánujeme svatbu celý měsíc.
Tedy...
Chceš to zrušit?
Ne. Nechci...
Ať chceš udělat cokoli, máš mou podporu.
Nechci to zrušit.
Jen z toho mám špatný pocit.
Jako by to bylo znamení.
Možná moc spěcháme. S tím vším.
Hele.
Není to znamení a spěcháme,
protože chceme začít společný život co nejdřív.
-Ne? -Jo.
Jo.
Tak jsme se rozhodli vzít se během období dešťů v Miami.
-Moje chyba. -Tak trochu.
Hele, jsme tým. Zvládneme to.
Teď pojď na zkušební večeři.
Jedna, dva, tři.
Nekoulej na mě očima, lásko.
Okvětní plátky doleva a doprava.
Rozskočí se mi hlava.
To je zázračné!
V kolik jste odešli z klubu?
Ve dvě ráno.
A ty?
Já asi v šest.
Je to moc těsné? Ne.
Tyler. Ne tyhle šaty. Ty nejsou tvoje.
Tohle jsou tvé šaty. Běž tamhle a obleč si je.
Coro, zlatíčko. Je zkouška. Pojď už.
Huane, postarejte se o ni a došpendlete to, prosím.
Musím jít.
Za tohle šílenství mi neplatíte dost.
Co to děláte?
Zkouška začala!
Děláte si legraci?
Chci zakopat nože, aby nepřišla bouřka!
Nebuď směšná, mami!
Dej mi ty nože!
Vidíš?
Moc se mi líbí.
Vy dva jste krásný pár.
Učila jsem se od mistrů.
Kde je Cora?
-Jdeme. No tak. -A je to.
Družičky. A raz, dva. Raz, dva.
Jdeme, Coro. Raz, dva. Elegantně.
A kdo ji teď předá?
Já bych rád.
Dobře.
Matka ženicha mě právě nazvala parádním soustem.
Prý jsem vším, co by chtěla ochutnat v jednom soustu.
To malé štěně kouše.
Vybal to.
Znám tě už dlouho.
Co se děje?
Pojď se mnou.
Co se děje?
Víš, že s Ingrid chodíme na terapii, že?
Jo.
Nepřineslo to své ovoce a ona chce rozvod.
Vy se rozvádíte?
Coro. Nechoď...
Ne! Mami.
Vy se rozvádíte?
Co to řekla?
Mami?
Billy.
Tati?
Coro?
-Řekne někdo něco? -Holky.
Nechtěli jsme, abyste to zjistily takhle.
Rozvod?
Jak to myslíte, rozvod?
Nemůžete se rozvést.
Je tu někdo další?
-Ne! -Mami, neskákej do toho.
Herrerové se nerozvádějí.
Ani když jsem zjistila, že má Luisito druhou rodinu.
-A rozvedla jsem se? -Cože?
Cože?
Musím odsud pryč.
Počkej. Uklidni se, ano?
Na něco přijdeme, slibuji.
Jak?
-Celou tu dobu nám lhali. -Ne.
Neměli jinou možnost. Co asi měli dělat?
Tys to věděl?
Cože? Ne.
-Panebože. -Ne. Quelite, počkej.
-Sofi! -Nech mě.
Nebyla to jeho vina. Poprosil jsem ho, ať mlčí.
Tys to řekl Adánovi? Co tě to napadlo?
Podívej se na nás.
Hádáte se. Lžete.
Takhle se nemůžu vdávat.
Byla v tom kreveta?
-Panebože. -No tak.
Tys natropil tu spoušť. Běž to napravit.
Viděli jste Sofi?
Můžu si sednout?
Tady jsme se s mámou brali.
O nás se neboj. Žij svůj život.
Lidí jako Adán je totiž jako šafránu.
Jak, tati?
Všichni říkají, že manželství je pasé,
ale vy dva jste pro mě byli pilíři naděje.
Proč se rozvádíte?
Nebylo by fér ti odpovědět, když tu není máma,
ale můžu ti říct, že to není její vina.
-Takže se chceš rozvést ty? -Ne.
Tak co se stalo?
Máma asi chtěla partnera.
Takového, se kterým by si mohla život užívat.
A se mnou přestala být zábava.
Přestal jsem být jejím spojencem.
Jejím přítelem.
Nechceš s tím začít?
Bojím se, že už je pozdě.
Ne, když to nedovolíš.
Můžu ti říct jen to,
že kdybych byl trochu víc jak Adán,
tohle by se nejspíš nestalo.
Tati, ty jsi jako Adán.
-Ne. -Ano.
Jsi citlivý.
Jsi zranitelný.
Umíš člověka podpořit.
Jen to nedáváš najevo.
To je ten rozdíl.
Musíš se vrátit, Adán teď nejspíš přichází o rozum.
Panebože.
-Odpustí ti. -Myslíš?
Naprosto.
-Ahoj. -Moc mě to mrzí.
-Přísahám... -To nic.
To je poslední tajemství, které jsem před tebou měl.
Prosím, vezmi si mě.
Všechno bude dobré,
vážně si to myslím, protože lhát neumíš.
Souhlasíš tedy?
Ano.
Zvedl se vítr a my ztratili páru.
Seržantko Coro, zavři poklop.
Rozkaz, kapitáne.
Desátníku Sofi, spočítej mužstvo.
Jedna, dva, tři, čtyři.
Poručíku Herrero, zapněte kryospánkovou komoru.
Zapínám, pane.
Honem!
Billy!
Billy, prosím. Pojď sem honem.
Pospěš si!
-Rychle. Zaseklo se to. -Mám to. Uhni.
-Zaseklo se to. -Běž stranou.
Co se stalo?
Okno se zaseklo.
Budeme potřebovat mop.
Ta bouřka si pospíšila.
Zažili jsme horší.
Jo.
Odpočiňte si. Zítra máme velký den.
Tati?
Zůstaneš s námi chvíli?
Mami?
Zazpívej, Same.
Tohle si pamatuj.
Pusa je pusa jen.
Vzdech je jen vzdech.
Na tom důležitém jen záleží.
Jak čas běží.
A když dva milenci tokají,
stále říkají: "Jen tebe miluji."
Na to se spolehni.
Ať se stane cokoli.
Jak čas běží.
Nemůžu se dočkat.
Panebože!
Coro, to je krása.
-Líbí se ti? -Moc.
-Pojď jsem. -Jsou krásný.
-To je úžasný. -Panebože.
Jsem tak ráda, že se ti líbí.
Líbí se mi moc. Děkuju.
-Moc ti děkuju. -Které jsou moje?
-Chelsea, tyhle jsou tvoje. -Jsi skutečná návrhářka.
Vanesso, tohle mám pro tebe, protože vím, že šaty nesnášíš.
Díky.
Opatrně.
Tohle mám pro tebe.
Je to perla z máminých svatebních šatů.
Opatrně.
Nespěchej.
Děkuju, mamá.
-Tati, chceš mě... -Jdeme.
Musíme jít.
Hned se vrátím, musím čůrat.
Cože?
Tohle nikdy nezklame.
Užijeme si to. Jsi v pořádku?
Trochu nervózní, ale dobrý.
Co se to sakra děje?
Na co se díváte?
Spadl most.
Dostaňte mě k němu co nejblíž.
-Dobře. To... -Panebože.
-Ne. Mám uvnitř svatbu. -Asi to nechápete.
Poslouchejte mě chvíli.
Zavolám šerifa a řeknu mu, že Junior Herrera...
-Musíte něco pochopit. -Juniore, klid.
-Tohle je jeho svatba, jeho dům. -Dobře. Počkat.
Uklidněte se.
Strážníku, rozumím, že most je možná porušený,
ale musíme se přes něj dostat.
Říkám, že to není bezpečné.
Část mostu spadla
-během včerejší bouře. -Máme na druhé straně svatbu.
Chápu, ale přechod není bezpečný.
Je tam moje životní práce. Musíte mě pustit.
-Včera v noci během bouřky spadl most. -Kylere.
-Nikdo přes něj nesmí, je to nebezpečné. -Co se stalo?
Vypadá to zle?
Ahoj, Natalie.
Chybí nám už jen pár palmových haluzí...
-Cože? -a ty jejich květiny
nevypadají zrovna nejlíp.
Ne. Ale může se tam konat svatba?
Tady se svatba konat nebude.
Je to nepoužitelné, na maděru.
Co to říkáte?
Je konec. Hotovo.
Stan spadl. Svatba se nekoná. Mrzí mě to.
Má pravdu.
Je po všem.
Můžeme se vzít někdy jindy někde jinde.
Počkej, Sofi.
Most spadl. Byla bouřka.
Kolik znamení ještě potřebujeme?
Nevyváděj, ano? To zvládnu.
Zavolám do Biltmore, jestli nemůžeme jít tam.
Já končím.
Dej mi chvilku.
Vezmeme se jindy.
-Kdy? -Nevím.
Hotel Biltmore. Jak vám mohu pomoci?
Haló?
Počkejte.
Nechtěla ses vdávat v hotelu.
Chtěla jsi něco jedinečného.
Chtěla jsi pláž nebo stodolu.
Co takhle...
Co u nás doma?
Nechtěla jsi svatbu s 800 cizích lidí.
No ne?
Tohle je tvůj den.
Ber to jako příležitost mít svatbu, jakou jsi chtěla.
Uspořádáme ji doma.
U nás doma.
-Tak jo! Uděláme to! -Ano!
-Uděláme to!
Juniore! Ať Junior všem rozešle esemesky.
Ať do pěti něco přinesou.
-Nemůžu jít vyvenčit psa. -Hele.
Seberte se. Co je to s vámi?
Dělala jste to už milionkrát.
Nejsem organizátorka svateb.
Jak to myslíte?
-Jsem podvodnice. -Cože?
Jste víc než organizátorka svateb.
Jen jsem byla tři měsíce na stáži u Becky Weiszové.
A "stáží" mám na mysli, že jsem jí vyzvedávala dítě ze školy.
Vyzvedla jsem špatné dítě.
Spustili policejní poplach.
Jsem fraška.
Tak jo. To by stačilo.
Říkala jste, že s telefonem zvládnete všechno.
-Je to tak? -Jo.
Jste šéfová.
To zvládneme. Co potřebujeme?
Můžu přesměrovat pár dodávek s květinami do domu.
To už je něco.
Bude to spíš omšelé než nóbl. Ale asi to můžeme zvládnout.
Mami, obvolej tety
-a řekni jim, aby začaly vařit. -Běž!
Kde je tío Walter? Strejdo!
Nic neříkej. Inmortales jsou zpět.
Inmortales.
Kylere, svatba bude!
-Sofi, tady. -Díky.
-Víno. -Sýry.
Díky. Tortily.
-Díky, Javie. -Běž.
Coro, vyzvedneš dorty?
Jo? Super.
Budeme potřebovat chipsy. Skoro jsem do tebe vrazila.
To nic! Hoď to tam.
Zdravím vás. Díky, že jste přišli. Díky za podporu.
Proměníme tenhle dům ve svatební salón.
Dobře. Musíme si od sousedů půjčit
co nejvíc stolů, židlí, talířů a příborů.
Antonio, jestli máš nějaké stížnosti,
-děj vědět. -Počkat, ne.
Mám kód na Uber. Nikdo nepojede autem.
Cože?
Prase
Tak jo, prase vezmeme dozadu.
Promiňte.
-Rychle, pohyb. -Pozor. Procházím.
-Pardon. To je dort? -Opatrně.
-Jo. -Bohužel.
Mohlo by to ladit o něco míň?
Tři za cenu jednoho.
Volala JoJo Siwa. Chce svůj svatební dort zpátky.
Chápu. Jdeme. Hezky opatrně. Procházíme.
Dobře. Ahoj, děti.
Utrhneme okvětní plátky a dáme je do mísy.
Dobře. Takhle do mísy. Skvělé.
Ingrid, připravím zahradu za domem, ty se postarej o jídlo.
Je ti jasné, že zničí celý dům?
Pak ho přestavíme.
Dvě stě lidí za čtyři hodiny? Nemožné!
Dámy! S čím můžeme pomoct?
Co zvládnete za čtyři hodiny?
Omáčku mole.
Pojďte dál. Bereme.
Mole a dušené hovězí?
Co na tom sejde?
-Marcelo, umíš vařit? -Jasně.
Kde je zástěra?
-V šuplíku. -Srovnejte stoly na zadní verandě.
Opatrně.
Ozvala se někomu zenová průvodkyně?
-Pomozte nám tu. Máme... -Tady. Podrž to na konci.
-Tady. Díky. -Děkuji.
Pošlete všechny bedny šampaňského, co máte.
A deset krabic nejlepších mexických doutníků.
Mexické doutníky? Nemůžu se dočkat.
Oye, Julieta?
Je jí zle po krevetách.
Čas běží. Jdeme.
Panebože. Co se stalo?
Spadl most, tak jsem připlaval.
Tady nejde o tebe.
-Omlouvám se. -Kylere!
-Promiň. Jo, máš pravdu. -Honem!
Potřebuji tvou pomoc.
To zvládneme.
Tumáš.
Juniore? Co to prase?
-Zažilo lepší dny. -Dobře.
Tío, kde je zbytek Inmortales?
Odešli na věčnost.
Hrajte hlasitěji. Tady.
Oye, Juniore.
Polož to.
A pomoz mi se seletem.
Je to horké. Pozor. Můžeme?
Pozor na moje boty.
-To je všechno? Takové malé sele? -Jo, Chi Chi.
Polili jste ho doufám pomerančovou šťávou.
-Ano, Chi Chi. -Mohla jsem ho uvařit sama.
Je tu svatba Herrerových?
Ano, svatba je tady.
-Billy. - Sí.
Kam je dáme?
Mám nápad.
Tudy, pánové.
Dobře. Pojďte.
Až nahoru!
- Papi. -Připravena?
Ano. A ty?
Ne.
Pozor na šaty.
Jo.
Tak jo.
Můžeme!
Co ta tu dělá?
Adánova zenová poradkyně to nezvládla kvůli bouřce,
tak obřad povede Natalie.
Asi je víc než organizátorka svateb.
Bože, to doufám.
-Coro? Coro! -Coro.
Pojď sem.
Podívej na ten rukáv.
-Podívej na rukáv. -Panebože.
Zatraceně. Podrž to.
-Věříš mi? -Jo.
Tak. Krása. Skvělé. Nádhera.
Dobře, díky.
-Vypadá to dobře. -Určitě?
Jo. Mamá.
Neboj, mi amor. Jsi ještě krásnější.
-Pomoz mi s tím závojem. -Jo.
-Budu vpředu. Hodně štěstí. -Děkuju, mami.
Oye, Ingrid.
Tuhle holku by nikdo nedal,
ale v zájmu starých tradic,
jestli ji má někdo odvést tou uličkou,
tak chci, abychom to byli oba.
Můžeme?
Jo.
Jdeme.
Jdi k čertu, Billy.
Hola.
Bonjour.
Bienvenidos na této svatbě.
Ráda bych, abyste zavřeli oči
a představili si, jaká tato svatba mohla být.
Křišťálové lustry na míru,
synchronizovaný tanec plameňáků ve fontáně
a samoobslužný kaviárový bar, který byl...
opravdu moc krásný.
Ale věci nejdou v životě ani v lásce
vždy podle plánu.
A někdy se vaše plány zhroutí
a překvapí vás život,
který vám přinese ještě dokonalejší okamžik,
než jaký jste si dovedli představit.
Tak pamatujte, odevzdání
a trocha lásky od rodiny je všechno, co potřebujete.
A nyní...
Vy, Sofi Herrerová Castillová, berete si tohoto muže za svého manžela?
Ano.
A vy, Adáne Castillo Herrero,
berete si tuto ženu za svou manželku?
Ano.
On si vzal tvé příjmení?
A nyní, před zraky Boha
a obklopeni milující rodinou
vás prohlašuji za manžele.
Nyní můžete políbit nevěstu.
Consuegro.
Kubánský?
Před Castrem.
Je dobrý.
Víš, Billy...
každé léto s přáteli
jezdím rybařit do Kalifornského zálivu.
Doutníky, tequilla, mezcal.
Myslím, že by sis to užil.
Navíc, Adán nerad rybaří.
Ani neboxuje.
Nehraje fotbal.
Ani baseball.
Ani striptýzy.
Kde jsem s tím klukem udělal chybu?
Zcela upřímně,
nic mě nenapadá.
Rád bych pronesl přípitek.
Ještě ne, chci toho říct spoustu.
Přijel jsem do téhle země bez ničeho.
Na člunu
uprostřed hurikánu obklopený žraloky.
Žerty stranou, na mou krásnou Sofi.
Když jsi mi řekla, že se stěhuješ do Mexika,
bál jsem se, že všechno úsilí, s nímž jsme sem přijeli,
chtěli bojovat a uspět, přijde vniveč.
Že se naše rodinné tradice vytratí.
Všechno se to dělo
hodně rychle
a bylo pro mě těžké držet krok.
Ale když mi došlo, jaký život chceš vybudovat,
pochopil jsem, že je čas, abych opustil minulost
a vykročil do budoucnosti.
A to ve mě budí takové nadšení, radost a hrdost
z toho, jakým člověkem chceš být.
Na Adána.
Přišel jsi ke mě domů a řekl: "Chci být jako Sofi."
A teď já chci být jako ty.
Je požehnání, že jsi v mém životě.
A na mou drahou Ingrid.
Nemělo mi trvat tak dlouho, abych to řekl,
ale víš, jak hrdý jsem na dům, který jsem postavil,
ale to jediné, na čem skutečně záleží,
je domov, který jsi vytvořila ty.
A za to ti děkuji.
A šíleně tě miluji.
Tak vás všechny pokorně prosím, abyste odpustili
tomuto tvrdohlavému, starému
hrdému Kubánci,
že mu trvalo tak dlouho, aby mu došly tyhle prosté věci.
Připijme si na Adána a Sofi,
popřejme jim to nejlepší a hodně lásky.
Na nevěstu a ženicha.
-Na oči.
-Panebože, tady je. -Jak se máte, holky?
-Dobře. Jak se máte vy? -Dobře.
-Pěkný proslov. -Líbil se ti.
Podle mě byl trochu otřepaný. Nebuďte na sebe tak pyšný.
-Dobře. -Počkat.
Ta se mi líbí.
Hele.
Vždycky jsi dělala věci po svém
a já zas po mém.
Ale když jsem viděl, jaké šaty jsi na svatbu navrhla,
jestli chceš otevřít vlastní podnik,
rád ti pomůžu.
Děkuji, papi.
A jsem na tebe moc hrdý.
Já na tebe taky.
Máš svou jedinečnou svatbu.
Budeš mi chybět, tati.
Vybralas pro svůj tanec naši píseň.
Ano.
Až na to, že jsem ji nevybrala pro nás.
Bravo!
Jak jsme na tom, Billy?
Co uděláme?
Pojeďme do Řecka.
Cože?
Jestli mi chceš dát kopačky, tak ať je to pořádná pecka.
Pravda.
A jaká jsou základní pravidla?
Můžeme se držet za ruce?
Ano.
Můžeme tančit?
To, myslím, děláme.
A co pusa?
Jako v legendě o Fénixovi
vše končí začátkem.
Co planetou otáčí,
je síla lásky začátků.
Došli jsme až sem
a vzdali, kým jsme byli.
Tak pozvedněme lať
a číše až ke hvězdám.
Ona je vzhůru do svítání,
já celou noc čekám na ni.
Ona se celou noc baví,
já celou noc toužím po ní.
Přítomnost trvá věčně,
tvé dary jsou nekonečné.
Copak to vlastně cítím?
Jestli chceš jít, nebráním ti.
Došli jsme až sem
a vzdali, kým jsme byli.
Tak pozvedněme lať
a číše až ke hvězdám.
Ona je vzhůru do svítání,
já celou noc čekám na ni.
Ona se celou noc baví,
já celou noc toužím jen po ní.
Celou noc bdíme, čekáme na štěstí.
OTEC NEVĚSTY
Překlad titulků: Pavla Le Roch