Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mikor az országba érkeztem, nem volt semmim se.
Tanultam, és közben parkolóinasként is dolgoztam.
Megtanultam a nyelvet.
Később asztalosként dolgoztam, amíg fel nem vettek az egyetemre.
CUBANA KÁVÉZÓ
Ott ismerkedtem meg Ingriddel.
Ő belsőépítésznek tanult, én pedig építészmérnöknek.
Egy évvel később már jegyben jártunk.
ÖRÖMAPA
MOZI HIÚSÁGOK MÁGLYÁJA
Nem volt sok pénzünk, ezért egy kultúrházban esküdtünk.
Pontosabban egy bingóklubban.
Nagyon szerettük egymást.
Mindenki besegített valamivel az esküvőnkbe.
A helyi pékség sütötte a tortát.
A kuzinomtól, Juniortól kaptam a szmokingomat.
Walter bácsikám és a zenekara, a Los Inmortales játszott a lagzin,
egész másnap reggelig, az asztalbontásig.
Mikor Ingrid apja megkérdezte, miből szándékozom fenntartani a családot,
azt feleltem: "Építészmérnök leszek."
Mire ő: "Építészmérnök? Jobban járnál egy gazdag nővel."
Mikor Sofi megszületett, gőzöm se volt, hogyan kell gyereket nevelni.
De megígértem, hogy soha nem kell majd úgy nélkülöznie, ahogy nekünk kellett.
Egész este dolgozni fogsz?
Nem. Mindjárt megyek.
Ez nagyon tetszik. Ügyes vagy.
Magam építettem fel a saját házunkat, és tíz évvel később már mi voltunk
Coral Gables legtöbbet foglalkoztatott vállalkozása.
Szóval mondjátok csak! Ha mindent jól csináltam,
akkor hogy a francba kerültem ide?
...nem is érdekli a házasságunk.
- Ez így nem fair. Nem fair... - Megértem, Billy.
- ...hogy egyből így vádaskodik. - Megértem.
- Bocsásson meg, felség! - Ha szóba hozom a házasságunkat,
- egyből személyes támadásnak veszi. - Hogy merészeltem?
- Kérem! - Csak mellékszereplők vagyunk
- a Billy Herrera-showban. - Billy, Ingrid!
Ne vádaskodjanak, rendben?
Inkább próbáljunk ki egy gyakorlatot!
"Ha ezt teszed, én így érzem magam."
Már megint?
Nagyon hatásos, és szerintem már rég nem csináltuk.
- Meg is nézem a naptáramban. - Jól van, legyen.
Ha beszélek hozzád, és te meg se mukkansz,
úgy érzem, hogy szerinted unalmas vagyok.
Nem akarok olyannal együtt élni, aki szerint unalmas vagyok.
Olyannal akarok együtt élni, aki szerint érdekes vagyok.
Nem egy savanyú, makacs vénemberrel, aki természetesnek veszi, hogy vagyok.
- Szerinted természetesnek veszlek? - Bizony.
Úgy érzem, természetesnek veszed, hogy vagyok.
Ha munkamániás, makacs vénembernek nevezel,
úgy érzem, hogy természetesnek veszed mindazt az áldozatot,
amit a családunk mostani helyzetéért hoztam meg.
Figyelj! Én sose kértem tőled sokat.
De évek óta úgy táncolunk, ahogyan te fütyülsz, Guillermo Herrera!
Állandóan ugyanaz a lemez.
Folyton ülünk és nézzük a sportműsorokat meg a horgászcsatornát.
Horgászcsatornát?
Billy szereti megsaccolni a halak súlyát és értékét.
Legyezőhorgász vagyok.
Ez egy művészet, érti?
Figyelek, bedobok, pihenek. Nagyon keményen dolgozom...
De minek?
...és úgy érzem, elítélsz azért, mert szeretem a horgászcsatornát!
Nem tudtam, hogy erre van egy egész csatorna.
Minek dolgozol annyit? Mindenünk megvan, ami kell.
A lányaink felnőttek,
nekünk meg már csak utazgatnunk kéne. Szabadon. Például Görögországba.
Már megint Görögország.
Ez egy metafora! Képtelen vagy kimozdulni a kis világodból.
Jó, nézze! Üres kézzel érkeztem az országba.
Walter bácsikámnál aludtam, a földön. Parkolóinas voltam.
Aztán építészmérnök lettem. A semmiből összehoztam egy vállalatot.
A lányomat, Sofit, New York legjobb jogi egyetemére írattam be.
A lányodnak beleszólása se volt a dologba!
Támogattam a másik lányomat,
Corát, amikor kibukott az egyetemről, szóval kérlek, magyarázd már meg nekem,
hogy amikor itt vagyunk, miért mindig én vagyok a rosszfiú?
Jó, figyeljenek! Már több, mint egy éve járnak hozzám, ugye?
- Igen. - Úgy van.
Nem köntörfalazok, csak rátérek a lényegre.
Akarják egyáltalán, hogy működjön a házasságuk, vagy sem?
- Hát itt vagyok. - Nem.
Nem fogsz megváltozni, Billy.
És belefáradtam, hogy folyton törjem magam.
Én is belefáradtam.
Értem.
Nézzék, attól, hogy a házasságukat
átitatta a harag és a neheztelés,
még nem kell, hogy ugyanez történjen a válással is.
Mivel csak mostanában döbbentek rá ezekre a problémákra,
érdemes összehívni az egész családot,
és elmondani nekik, hogy mi újság. De vádaskodás nélkül.
Szóval mikor hozzuk tető alá?
Ma este.
Biztos, hogy nem ma este. Most jön haza a lányom a jogi egyetemről.
Nem hazudhatunk nekik. Úgyis látják rajtunk, hogy valami baj van.
Nem gondolod, hogy kicsit durva lenne ezzel fogadni a lányunkat?
Így vagy úgy, de nem óvhatják meg őket a válás okozta sokkhatástól.
Kösz a segítséget.
Remek!
Akkor ma este letudjuk.
Mosolyogjon!
Tehát azt mondja, hogy nem tekint magára posztmodern egyéniségként?
Nem. A posztmodernség nem tiszteli a tradíciót.
Azonban a neoklasszikus építészet
megköveteli, hogy tiszteljük azt, ami az újraalkotott mű alapját képezi.
Szóval inkább neoklasszikus vagyok, semmint tradicionális.
Ezért van olyan sok ügyfele Miamiban.
Meglehet.
Egyedül a maga vállalata jelenít meg kubai motívumokat egész Coconut Grove-ban.
Szerintem az építészet kiváló módja annak, hogy ápoljuk a kapcsolatot a kultúránkkal
és a hazánkkal.
Megbocsátanak? Most jutott eszembe, hogy sürgősen haza kell mennem.
MIAMI NEMZETKÖZI REPÜLŐTÉR NEW YORK - MIAMI
A GÉP LESZÁLLT
- Sofi? - Igen.
Coral Gablesbe megy?
Igen. Otthon, édes otthon.
Sofi?
Még nem ért haza.
Remek! Amúgy gondolkodtam. Ma este? Minek kapkodjunk?
Szerintem menjünk még el pár konzultációra dr. Saegerhez,
és tervezzük meg, hogyan közöljük a híreket a lányokkal.
Billy! Itt az idő.
Túl korai.
Mi lenne, ha most még csak szívélyesen köszöntenénk itthon Sofit,
és majd csak pár nap múlva mondanánk el?
Nem várhatunk. Nagyon nyomja a lelkemet. És hazudni sem akarok.
Hol az én drága Sofim?
Még nincs itt, mama.
Biztos elmenekült, mikor kiszagolta, hogy mennyi hagymával főzöl.
- Ez komoly? - Hozok pár narancsot.
Verd ki a fejedből, hogy ma is elfoglalod a konyhámat!
Egy kenőcs már nem is elég?
Apádat évtizedekig életben tartotta.
Ez az én házam, mama.
Sofi megérdemli a jó üdvözlőpartit.
Sofi megérdemli a szűk családi vacsorát Billyvel, Corával és velem.
Hogy mondhatsz ilyet, hogy anyád nem családtag?
Chi Chi! Maradj vacsorára! Tudod, hogy mindennél jobban imádlak.
Nem adok kölcsön lóvét. Rákapott a szerencsejátékra, vagy mi?
Hol a diplomás hős?
Ingrid, Chi Chi, sziasztok! Mi készül?
Épp feljavítom a ropa vieját. A lányom túl sok hagymát tett bele.
Dehogy! Pompás az illata.
Walter bácsi is itt van. Ropa vieja lesz.
Bácsikám! Nem maradsz vacsorára?
Ezer örömmel.
Szép nagy, boldog család.
Gyere csak egy pillanatra!
Az se érdekel, ha az egész környéket nálunk vacsoráztatod.
Megegyeztünk.
Elterveztünk valamit. És ma este végre is hajtjuk.
ALKALMI ÉS BÁLI RUHÁK
Valentina nagy örömmel dolgozott Corával és a terveivel.
Köszönöm, Cora.
Köszönjük.
Mikor lesz kész?
Huan már majdnem végzett.
Hetek óta megállás nélkül csak a ruháról beszél.
Alig várjuk, hogy lássuk végre.
Várjunk, a terveket azért megmutatta, ugye?
Nem. Meglepetésnek szánta.
Nem mutattad meg a terveket a szüleidnek?
Istenem, dehogy! Totál kiakadtak volna.
De így most rám fognak kiakadni.
Csak ne nézz anyám szemébe, amikor kiabál!
Úgy könnyebben túléled.
Készen vagyunk.
Oké, hogy érzed magad?
Nőnek érzem magam.
Akkor menjünk, akasszuk ki őket!
Ez nem is ruha!
Hatalmas hibát követtünk el.
De biztosíthatom, hogy üzletünk nem ezt az értékrendet képviseli.
Tudod te egyáltalán, hogyan néz ki egy báli ruha?
Nem minden lány akar Disney-hercegnőnek öltözni.
Még csak egy hónapja dolgozol nálam,
de máris nagyágyúnak képzeled magad?
Mi alkalmi ruhákat csinálunk!
Nem ártana elszakadni az ódivatú rögeszméktől.
Nem ártana új munkahely után nézned.
Rajta vagyok.
Azt hittem, olyan vagy, mint a nővéred.
Mindenki azt hiszi.
Gyere, Huan!
Sof?
A másik lányod vagyok.
Szia!
- Szia, apu! - Szia, kicsim!
Mi újság? Tetszett Opheliának a ruhád?
Nem igazán. Azt mondta, hogy inkább más irányba kéne elindulnom.
Milyen irányba?
Egy másik munkahely irányába.
- Felmondtam. - Tessék?
Micsoda?
De csak egy hónapja kezdtél nála, aranyom.
Remek! Nagyszerű!
Hogyan tovább? Mi a terv?
Hát, megmondtam, hogy egyetemre nem akarok menni.
Miért ne indíthatnék saját vállalkozást az egyetemre szánt pénzből?
Na, megint kezdődik. Az egyetemi pénz az egyetemre van.
- Ezért hívják "egyetemi pénznek". - Tudom, apu...
Nem, Cora, nem érted. Már ezerszer elmondtam.
Én parkolóinasként kerestem meg az egyetemi pénzem még 16 évesen.
És nem fizetek azért, hogy belevágj egy kétes üzletbe.
Ha el akarsz érni valamit az életben, akkor dolgozz meg érte!
Ez így működik, ilyen az élet.
Még mindig ezzel vegzálod, Billy?
Meg kell tanulnia, hogy semmit nem szabad félbehagyni.
És te is jól tudod, hogy igazam van.
Ennyi év alatt még egyszer sem volt igazad semmiben.
Hahó! Anyu!
Istenkém! Úgy hiányoztál!
Te is nekem, anyu.
Úgy örülök neked! Isten hozott itthon!
Köszönöm, anya.
Gyönyörűséges hercegnőm!
Szia, kuzin!
Apa?
Mondd meg nekik!
Itt volt, ni, a fejem tetején.
Hogy?
Fejezd be!
Nem.
Drága család! Sajnálom, hogy közbeszólok, de szeretnék mondani valamit.
Igen. Ingrid és én szeretnénk mondani valamit.
Szeretnénk köszöntőt mondani Sofia tiszteletére.
Abban a pillanatban, amikor először megszólaltál,
tudtuk, hogy nagyon különleges vagy.
Hogy mennyire kedves, magabiztos és fegyelmezett vagy.
És ez a fegyelem nemcsak az egyetemen,
hanem a teniszpályán is előnyödre vált.
Igen.
Akárcsak a New York-i jogi egyetemen.
Ez a fegyelem segített neked bejutni a New York-i kamarába
és a floridai kamarába is.
És ennek köszönheted, hogy most már két iroda is érted verseng.
A New York-i ajánlatot visszautasítod, hogy itt lehess velünk Floridában,
és...
Persze, Corita!
A másik tündérkém.
Egészen kislány korod óta
imádtál mindenféle ruhákat felvenni és persze tervezni.
Úgy tűnik, nem éppen alkalmi ruhákat,
de a ruhák mindig tükrözik a stílusodat és a pillanatnyi hangulatodat.
És ez mind szép és jó.
Sofira és Corira!
Corára!
Jól van, remek köszöntő volt. De nekem...
Én is szeretnék mondani valamit.
Hát persze.
Jól ismertek engem.
Nincs magánéletem. Állandóan csak dolgozom.
Minden héten vagy 100 órát. Még hétvégén is a gép előtt ülök,
de megismertem egy srácot.
Hosszú órákat töltöttünk együtt.
Ugyanazon az ügyön dolgoztunk és...
A fenébe is!
- Menyasszony lettem! - Micsoda?
Te jóságos...
Gratulálok!
Nézd, anyu!
Ez gyönyörű, kicsikém! És ilyen gyorsan?
Nézd csak! Hát nem gyönyörű?
Köszönöm, drágáim!
Bárcsak Luisito is megélte volna ezt a pillanatot! Ő egy igazi szent volt.
Igen, úgy van.
Istenem! Ez nagy durranás lesz!
Oké, várjunk egy percet!
Egy pillanat!
Csak egy pillanat!
Ki ez az ürge?
Milyen ember?
Mivel foglalkozik?
Mikor döntöttél erről?
Ki ez a pasas?
Úgy hívják, hogy Adán. Mexikóból származik.
Nagyon okos, kedves és gondoskodó,
és állandóan meglep valamivel, de van egy szokása,
hogy folyton az ajkát harapdálja, amikor valamit titkol.
Annyira édes srác!
Rengeteg új dologra nyitotta fel a szemem.
- Elvitt kempingezni és szörfözni is. - Imádok kempingezni.
Elkezdtem meditálni.
Még a jógát is megszerettette velem.
Jóga, kempingezés, szörfözés.
És amikor kiderült, hogy Mexikóba megyek, én nem...
Képtelen voltam itt hagyni őt.
Ezért megkértem a kezét.
Te kérted meg a kezét?
- Na várj! - Pontosan.
- Te kérted meg az ő kezét? - Igen.
Te kérted meg az ő kezét?
Nem ő kérte meg a te kezed?
Ilyen van?
- Persze. - Igen.
Mármint persze, hogy van ilyen, de van olyan, aki ezt meg is teszi?
- Hát, ő megtette. - Igen, én.
- Ez az én lányom! - Várjatok! Oké.
Miért nem vártál, amíg mondjuk megvalósítod néhány karriercélodat?
De hát apu, már több karriercélomat is megvalósítottam.
Folyamatosan fejlődök, de most már vele együtt akarok fejlődni.
Abban a pillanatban, hogy találkoztunk, egyből éreztem.
Egyszer ugyanazzal az Uberrel utaztunk, és nagyon jót beszélgettünk,
de valahogy nem cseréltünk telefonszámot.
Nem tudom, miért, de szinte azonnal megbántam.
Aztán egy évre rá összefutottunk a munkahelyen.
Kiderült, hogy végig ugyanabban az épületben dolgoztunk.
- Ez egy jel. - Igen.
Ez bizony egy jel.
A cégeink két héttel később összefogtak, hogy ugyanazon az ügyön dolgozzanak,
és egy csapatba is kerültünk.
Ránéztem, és azt mondtam magamban:
"Istenem! Egy nap hozzámegyek ehhez a férfihez."
És így is lesz.
- A sors keze. - Igen, ez a sors keze.
- Hát... - Milyen romantikus!
Nagyon romantikus.
- Szóval mexikói? - Igen.
És Mexikóba mész?
Igen.
Mármint Mexikóba költöztök?
Apu! Igen.
Levegőzök egyet.
- Apu! Ne már! - Billy!
Apu!
Most már tudod, mit érzett Luisito, mikor megkérted Ingrid kezét.
Atyaég, mama!
Micsoda hírek, drágaságom!
Van még egy hírem.
És mi az?
Cora!
Igen?
Leszel a nyoszolyólányom?
Igen. Persze. Simán. Mármint ez...
- Igen? - Persze.
- De drágák vagytok! - Mi volt ez?
Ez nem az apátok kocsija?
Micsoda?
Igen, ez a Porsche. Az apátoké.
Egy újabb hiszti.
Senki sem tökéletes, jól mondom?
Elintézem.
Apátok megőrült.
Nem gond, semmi baj.
Hagyd elmenni!
Ez most komoly?
Megosztom veled életem legnagyobb híreit, erre fogod magad, és lelépsz?
Csak kimentem levegőzni,
aztán hívtak a srácok. Elfelejtettem, hogy már elígérkeztem...
Nem tudnánk ezt...
...erre a játékra.
Nézd, milyen jó köveim vannak! Teszek egy...
Beszélhetnénk?
Éljen soká a menyasszony!
Már el is mondtad nekik?
Csak annyit, hogy Mexikóba mész, és hogy nagyon fogsz hiányozni.
Tényleg? Mexikóba?
- Gyere már, apa! - Igen, Mexikóba.
Menjünk haza! Adán már úton van.
Nem, csak most kezdtük el. Ülj le!
Az isten szerelmére!
Mennyiért adja át a helyét?
Ötven dolcsiért.
Fizesd ki neki!
Ez érdekes lesz.
Nem mondod!
Szóval játszani akarsz?
Tegyél!
Igen. Miért Mexikóba?
Apa!
Julio Cesar Chavez is mexikói.
Meg Maromero Paez is.
Paez nem mexikói, hanem csikánó.
Azért, mert van ott egy munka, ami sokat jelent nekem.
És mert Adán is onnan származik.
Ezért megyek Mexikóba.
De egy nap akár Florida kormányzója is lehetnél.
Ezt meg hogy érted?
Úgy, hogy a házasság előtt még be kéne, hogy nőjön a fejed lágya.
Aggaszt, hogy nagyszerű lehetőségeket hagysz ki
a túl korai házasság miatt.
Tegyél már!
Ne is mondd!
A házasság így is nehéz. Minek még tovább bonyolítani?
Az én házamba csak kubaiak, keresztények és barátok tehetik be a lábukat.
Ennek biztosan nagyon örülnek a lányai.
Apa! Példának itt vagytok ti anyuval.
Fiatalon házasodtatok,
a semmiből hoztatok össze mindent, és még most is boldogok vagytok együtt.
Passzolok! Nem frankó két ellenség és egy áruló ellen játszani.
Te meg végigpasszolod az egész játékot.
Maga passzolta a négyest, maga a kettest,
itt a négyes-kettes.
Most már mehetünk?
Örültem a szerencsének.
Menjünk!
Billy! Csak egy utolsót!
Ő a főnök.
Sofi!
Ajánlom, hogy kérje az áldásomat a házasságotokra!
Ne már, apa!
Szia, spenótocskám!
Füled-farkad behúztad, nagyfiú.
Nem volt más választásom.
Játsszuk el a tökéletes családot,
amíg Sofi meg nem házasodik?
Vagy mondhatjuk azt is, hogy:
"Bocs, hogy alávágunk a boldogságotoknak, de mi épp most válunk. Mazel tov!"
Anyu, apu!
Bemutatom Adán Castillót.
Ő az anyukám, Ingrid Herrera.
Mrs. Herrera! Örülök, hogy végre megismerhetem.
Kérlek, hívj Ingridnek, és most ölelj meg, fiam!
Ő pedig az apukám, Guillermo Herrera.
Mr. Herrera! Megtiszteltetés, uram.
Hasonlóképpen.
Sofi mondta, hogy van egy gyönyörű kertjük,
és ezzel szeretnék hozzájárulni a családfához.
Milyen figyelmes vagy!
Keressünk neki egy helyet, ahol boldog lehet!
- Rendben. - Kövess!
Milyen kis csinos vagy!
Örülök, hogy tetszik.
Imádom. Köszönöm.
Nagyon kedves tőled.
Köszönjük, Guillermo.
A mindenit! Nagyon otthonos a házuk.
Otthonos?
Igen. Egyből otthon érzem magam.
Tetszik ez a szó.
Mikor nem akartak nekem munkát adni,
hát adtam magamnak munkát, és szép lassan felépítettem a házunkat.
Nem semmi!
Te csak a házról beszélsz, de ő az otthonunkról.
Majd meglágyul. Csak egy kicsit ideges.
Ezzel nincs egyedül.
Nézd, milyenek voltak a lányok kicsi korukban!
Egyszerűen tökéletesek voltak.
Atyaég!
- Ilyen hajad volt, spenótocskám? - Ők az én kicsikéim.
Jaj, fejezd be, anya!
Miért?
Mert túlságosan is imádsz minket. Istenem!
Mi ez a "spenótocskám"?
Ez engem is érdekel. Honnan jött?
Meséld el!
Nyáron sokszor ebédeltünk együtt a munkatársakkal,
és akkor Adán mindig elővett egy ételhordót,
ami tele volt a legfurcsább főzelékekkel.
Egyébként remekül főz.
Szóval megkérdeztük tőle, hogy: "Te meg mit eszel?"
- Emlékszel? - Aha.
Azt mondtam: "spenótot".
És akkor rám ragadt a "spenót" becenév.
Aztán Sofi megkóstolta, és nagyon ízlett neki.
- Azóta spenótnak hívom. - Spenótocskám!
- Ez annyira édes! - Érted?
Imádom. Nagyon tetszik.
Szerintem a becenevek mögötti sztoriknál
ezerszer jobbak maguk a becenevek.
Kértek egy italt?
- Nem, köszönöm. - Kihagyom.
Megvagyok nélküle.
Menjünk az irodámba!
- Menjünk! - Jó.
Ti miért is jöttök?
Azt akarod, hogy mi ne menjünk?
Dehogyis.
Mintha bajban lennék.
Igen.
Jól hallottam, hogy Mexikóban alapítottál egy jogi céget?
Igen.
Nemzetközi vállalatot?
Igen. Igazából nonprofit szervezet lesz.
- Nonprofit? - Igen.
Segítjük a Mexikóból az Államokba bevándorló menekülteket.
És abban hol van a pénz?
Maga a fizetés nem rossz.
Nem rossz?
És hogyan fogod eltartani a lányomat?
Várjunk!
Nem fog eltartani engem, apa. Egymást fogjuk támogatni.
És nem a pénz alapján fogunk döntéseket hozni.
Bárcsak nekem se kellett volna pénz alapján döntéseket hoznom!
Jogos.
Mr. Herrera, tudom, hogy az áldását kéne kérnem,
mielőtt elvenném a lányát...
Áldást. Vagy engedélyt.
Legalább az egyiket.
De a lányom megelőzött téged.
Igen. Alaposan megelőzött.
Az egyszer biztos.
Már szeptemberben kezdünk is, tehát képzelheti, mekkora a felfordulás.
És csak emiatt nem volt lehetőségem egészen mostanáig Miamiba jönni,
hogy elmondjam maguknak,
hogy az egész világon maguknak van a legeslegnagyszerűbb lányuk.
Minden nap arra inspirál, hogy jobb ember legyek.
Rengeteget akarok tőle tanulni, és olyan akarok lenni, mint ő.
És mindennél boldogabb lennék,
ha az áldását adná a házasságunkra, uram.
Értem.
De egy nonprofit...
- Billy! - Apu!
Persze, hogy áldásom adom rátok.
Azt mondtad, hogy már szeptemberben kezdtek?
Igen.
- De csak két hónap van addig. - Igen.
És mikor fogtok összeházasodni?
Augusztusban.
Még a mexikói út előtt le akarjuk tudni a nászutat is.
Értem én. De nem gondoljátok, hogy ez kicsit túl sietős?
Hogy akartok egy hónap alatt tető alá hozni egy esküvőt?
Igen, ez túl gyors.
Miért nem vártok előtte egy évet? Vagy kettőt?
Csak hogy jobban megismerjétek egymást.
Nem. Mihamarabb el akarjuk kezdeni a közös életünket.
Értem, de ez egy kicsit gyors.
Így sokkal többe is fog kerülni.
Az a legkisebb gond.
Apu, mi nem akarunk óriási, rongyrázó esküvőt.
Csak egy egyszerű esküvőre vágyunk, ami...
- Családias. - Igen, családias.
És mi magunk fizetjük.
Ti, két frissen végzett jogász,
akik egy nonprofit vállalatnak dolgoztok, ti akarjátok fizetni az esküvőt?
Én vagyok az örömapa,
és az örömapa fizeti az esküvőt.
Ha megengedi, hogy elmagyarázzam...
Nincs mit magyarázkodni.
Én vagyok az örömapa, és én fizetem az esküvőtöket.
Elvégre én vezetem a lányomat az oltárhoz.
Nagyon köszönöm a pompás estét, uram. Nagyszerű lánya van.
- Nagyon szerencsésnek érzem magam. - Az is vagy.
Akkor reggel 9-kor?
- Pontban. - Tökéletes.
Már alig várom!
- Menjünk! - Te meg hová mész?
Hát megyek Adánnal.
Na nem! Nem is tudom. Várjatok egy percet!
Nem tudom, mit műveltek New Yorkban.
Ami New Yorkban történik, az New Yorkban is marad. De Miamiban...
Miamiban manapság már szabad együtt aludnia a jegyespárnak, Billy.
Szép estét nektek! Legyen csodás éjszakátok!
Köszönjük, anya.
Vigyázz magadra!
- Menekülj, amíg lehet, Adán! - Szeretlek, apa.
Hess!
- Gyere! - Biztos, hogy apádnak nem gond?
Nem lesz gond, bízz bennem!
Ismerem az apámat.
Nem értem, mit eszik rajta.
Ez a kamu bohémkodás, és a finomkodós vegetáriánus hang!
"Rengeteget akarok tőle tanulni, és olyan akarok lenni, mint ő."
Komolyan? Legyél már tökösebb!
És mi az, hogy: "nem a pénz alapján fogunk döntéseket hozni"?
Tudod, ez mit jelent? Hogy mi fogjuk eltartani őket.
Szerencsére te imádod, ha keményen dolgozhatsz.
Szóval a pénzzel nem lesz gond.
A lányunk elevenen felfalja ezt az ürgét.
Cseppet sem hasonlít ránk.
Talán pont ez a lényeg.
Ez komoly?
Szükségem van a saját ágyamra.
És tőlem azt várod, hogy a kanapén aludjak?
Csak amíg le nem megy az esküvő.
Utána vehetsz saját házat.
Szép álmokat!
Jaj, Billy!
Micsoda egy nap!
Apa! Hol vagy?
Hahó!
Hol vagy, apa?
Biztos csak bujkál valahol.
Apa!
Sziasztok! Ezt nézzétek!
Hirtelen elkapott az ihlet,
és meg akartam ragadni, mielőtt elillan.
Hogy vagytok? Sziasztok!
- Jól vagy? - Persze.
Öltözz át!
Húsz perc múlva itt az esküvőszervező.
Esküvőszervező? Miféle esküvőszervező?
Nekünk nem volt esküvőszervezőnk.
Minek az esküvőszervező?
Csak egy hónapunk van az esküvőig, és kell valaki,
aki megszervezi. Vagy vállalod te?
Majd te.
Ki ne találd!
Szóval ki ez az akárki?
Úgy hívják, hogy Natalie Vance.
Az Instagramja egy gyönyörűség. Nagyon profi.
És nagyon sokan ajánlják.
Natalie Vance a gyönyörű Instagramjával. Remek ajánlólevél.
Volt már egyáltalán esküvőn?
Becky Weisszel dolgozott, szóval elég sok esküvőn megfordult már.
Le vagyok nyűgözve. Kávét?
Sajnálom, de nincs esetleg teájuk?
Tea?
Kinyitom.
Ez ő lesz.
Üdv! Ez a Herrera rezidencia?
Herrera.
Herrera rezidencia?
La familia.
És a menyasszony.
Istenem, te szó szerint meseszép vagy.
És még ügyvéd is? Ez nem fair.
Nagyon köszönöm, hogy segítesz. Életmentő vagy.
Jól van. Egy hónapunk van elintézni a helyszínt,
az ételt, a ruhát, a meghívókat, az anyakönyvezést és a honlapot.
Hozz másikat!
Mi legyen a téma?
- A téma? - Mit értesz téma alatt?
- Téma? - Ezen még nem gondolkoztam.
Oké. Eddig mik a tervek?
Nagy esküvő? Kicsi? Nappal? Éjszaka?
- Éjszaka. - Nagy.
- Nappal. - Kicsi.
Csak egy kis ceremóniát terveztünk, családias hangulatban.
Esetleg naplemente a tengerparton.
Vagy egy pajtában.
- Rusztikusat. - Befőttesüvegek meg zsákok mindenfelé.
Pajta? Tengerpart?
És mi van a pappal meg a templommal?
Igen. Tudod, a lagzi. Meg a kilométeres uszály.
- Szmokingok. Jégszobrok. - Egy gála.
Egy pillanat! Mi nem akarunk katolikus esküvőt.
Mi az, hogy nem akartok katolikus esküvőt?
Akkor ki fog összeesketni titeket?
A spirituális vezetőm, Monica a New York-i zen központból.
Szóval inkább jógáztok, mint esküsztök?
- Ay, caramba! - Hallgass!
Ez mind szép és jó, de muszáj kitalálnunk egy témát.
Lehetne "Régi Miami". Régies, de mégis modern.
- Ódivatú. - És újszerű.
- Szivarokkal. - Meg régi kocsikkal, mint Kubában.
- Salsa. Salsa zene. - Salsa tánc.
- Salsa verde. - Salsa roja.
Salsa...
Picante!
Nincs valami prezentációjuk, hogy mi is lássuk?
Dehogynem, apuka.
Kyler, a Wi-Fit!
Tévét! Kösz, kislány.
Szivi, kislány.
Alig várom!
Oké, itt az első ötlet. Flamenco és flamingók.
Mi a kapcsolat a kettő között?
- Hát, hogy latinos esküvő lesz. - Latinx.
Latinx esküvő Miamiban.
Először is, gőzöm sincs, mi ez a latinx izé.
Másodszor, a flamenco spanyol, ő mexikói, mi pedig kubaiak vagyunk.
Szóval hogyan is jön össze ez az egész?
Ez egy példaértékű pillanat.
Köszönöm, hogy felvilágosított.
Ez az igazi csapatmunka.
Ez az az egyenlőség, amiért harcolunk.
Kyler, ugord át a sajtszósz-szökőkutat!
A lényeg, hogy ez nem kulturális kisajátítás lesz,
sokkal inkább egy kulturális
- ünnepség. Értem? - Ünnepség.
Az ünnepséggel nincs bajom, de nem kell ide hollywoodi produkció.
Van névjegykártyája?
Nincs.
Hol az irodájuk?
Itt, ni!
Azt mondtad, van gyakorlata a témában.
Nagyon jó ajánlásai vannak.
Nézze, papóka!
Sajnálom, hogy nincs pici névjegykártyácskám,
ami egy komplett guillotine Földanyánk nyaka fölött.
Maga egy idősebb generáció tagja.
Akkor született, amikor a csecsemők még cigiztek,
és a tejesember hozta a tejet,
és akkor zajlott a második világháború is.
De változnak az idők, és képzelje, mindenre képes vagyok
ezzel a telefonnal!
A lényeg, hogy én nem esküvőszervező vagyok.
Én több vagyok egy egyszerű esküvőszervezőnél.
Vágom, hogy amit össze akartok hozni, az kissé szokatlan.
Egy kis bohémság, egy kis tengerparti gyönyör.
Maga viszont régimódi amcsi témát akar, ugye?
Pöfékelni a kubait a cimborákkal meg az ügyfelekkel,
szóval egy ízig-vérig milliárdos, rongyrázó esküvőt.
Én pedig mindezt összehozom. Oké?
Az én dolgom, hogy pénzügyi tanácsadó, családterapeuta és stylist legyek.
A maguk dolga meg az, hogy élvezzék. Szóval jöhet a vendéglista és az előleg.
Részletfizetés is játszik?
"Részletfizetés."
Imádom a papó favicceit. Annyira random!
Oké, akkor egyelőre hagyjuk a témát,
és most keressünk egy helyszínt!
Helyszín kell?
Nekem is van telóm.
Itt, ni!
Köszönöm.
Ez komoly? A Biltmore?
Apád a szokások rabja.
Benne voltam az átalakítási bizottságban.
Tudjuk, apa. Mindig elmondod, amikor itt járunk.
Jól van, nyomás!
Örülök, hogy látom!
Na, mit gondol? Nézze ezt a csarnokot! Bámulatos, nem?
- Colin! - Mr. Herrera!
Üdv! Örülök, hogy látom.
Szólna Michelle-nek, hogy itt a kedvenc építésze?
Hogy vannak? Minden oké?
Melyik ízlik jobban? A zöld lencse, vagy a szürke diós tökleves?
A szürke diós tök.
Finom, mi? A szürke diós tök legyen, ugye?
Rendben.
Mondom, mire gondoltam.
Itt lehetne a zenekar.
Bumm! Egy zenekar.
Táncparkett.
Itt lehetne a családi asztal.
Családi asztal. Az egész családnak.
Itt egy pár asztal.
Herrera család. Castillo család. Lagzi.
Biltmore. Pompa.
És a Los Inmortalest akarod elhívni játszani?
Persze, hogy őket akarom elhívni. Walter bácsi és az Inmortales
a klasszikus nótákkal. Mindenki boldog.
Várj! Tudod, hogy imádom Walter bácsit, és nincs bajom a Los Inmortalesszel se,
de nem csak kubaiak jönnek az esküvőre.
Itt lesz Adán családja is,
meg a barátaink is, és nem akarunk zenekart.
Mi egy DJ-t szeretnénk.
Egy DJ-t?
Igen, egy DJ-t.
És ez a csarnok túl nagy 50 vendégnek.
Ötven vendég? Csak a kuzinjaim 50-en vannak.
Plusz a mi barátaink meg az ügyfeleim.
Apa, nem akarok 200 idegen előtt férjhez menni,
akiket tíz éve nem is láttam.
És a kuzinjaid felét is alig ismerem.
Én is alig ismerem a kuzinjaim felét.
De nincs is jobb alkalom az ismerkedésre, mint egy családi esküvő.
Tisztázzunk valamit!
Ez a mi esküvőnk, apa.
Igen, de nem.
Mi az, hogy: "igen, de nem"?
Az, hogy igen, de nem.
A meghívókon a te neved lesz, de a csekkeken az én nevem lesz.
Oké, szóval csak azért, mert te fizeted az esküvőt,
mindenben te fogsz dönteni?
Igen. A hagyományok szerint ez így működik.
Pénz beszél, kutya ugat.
Sofi, kérlek! Csak szeretnélek a rokonságom
és a barátaim előtt férjhez adni. Ez fontos nekem.
"Férjhez adni?" Ez nem valami adásvétel, nem holmi árucikk vagyok, apa.
Fejezzük ezt be, rendben?
Nem azért utaztam át az óceánt, aludtam Walter bácsi padlóján,
küszködtem az iskolában, és építettem fel a cégemet,
hogy ezt megengedhessem magamnak,
hogy oltárhoz kísérhesselek, de ennek a nagy pillanatnak az örömét
ne oszthassam meg a családunkkal és a barátainkkal.
Apa! Ez kettőnkről szól.
Oké, közbe kell szólnom.
Tegnap meghallgattam Drake zseniális podcastjét
a bevándorlók élményeiről.
Maguk is hallották?
Nem.
A lényeg, hogy bár ő kanadai, maguk pedig latinx-ek,
de elgondolkodtam a bevándorlókon.
Kitaszítottak.
A kitaszítottakon. Bocsásson meg!
A lényeg, hogy a helyzet mindig ugyanaz.
A szülők ápolni akarják a hagyományokat, a gyermekeik viszont nem.
Ezeréves sztori.
Én is jártam ebben a cipőben.
Szex és New York témájú bat micvót akartam,
de a szüleim nem engedték.
Én tiszta Charlotte vagyok.
Én meg Samantha.
És neked, kisasszony, magadra kell öltened Carrie szerepét,
míg Mr. Bignek
le kell mondania a férfias esküvődiktátori törekvéseiről.
Tetszik érteni, papó?
Ez egy közös munka.
Nektek is boldognak kell lennetek, és magának is. És össze fogjuk hozni.
Okéska? Akkor most keressünk esküvői ruhát!
Rendicsek, 15 perc múlva fogadnak minket.
Erre ingem-gatyám rá fog menni.
Habcsók,
torta,
uncsi,
túl menyasszonyos.
Elnézést!
Üdv! Nincsenek ruháik esetleg más tervezőktől?
Attól tartok, nálunk nem lesz magának való ruha.
Szerintem rossz üzletbe jött.
Meg kell kérnem, hogy távozzon!
Csak szórakozok. Nem is itt dolgozom.
Istenem! Sehol nem tudsz viselkedni?
Cora, ő itt Vanessa. Adán kuzinja.
És egyben nagyon jó barátom New Yorkból.
- Üdv! - Szia!
Jól van, család, mondom a tutit.
Nincs idő saját ruhát tervezni,
ezért a kész ruhákat kell átszabnunk.
Mekkora büdzsével számolhatunk, papó?
Hogy mekkorával?
Az teljesen rajta áll.
Ez egy imádnivaló és gyönyörű gesztus,
de soha ne adjon olyan ruhát egy menyasszonyra, amire nem telik!
Szóval az árak innen indulnak,
és itt végződnek.
Hol legyen a határ?
Legyen mondjuk itt!
Rendben.
Hozza Esé Azénabor, Vera Wang és Zuhair Marad ruháit!
Izgi!
Nem is tudom, ez...
Ez az egész olyan...
Ez nem én vagyok.
Nehéz ez a ruha.
Próbálj fel egy Vera Wangot!
Nem.
És apu is kinyírna érte.
Ugyan már!
Ha magát Vera Wangot kérnéd, hogy igazítson a ruhádon,
apa azt is kiperkálná.
Tudod, hogy ez nem igaz.
Mi történt Opheliánál?
Nem fekszik a téma, hogy főnökösködjenek felettem.
Szóval indítok egy saját bizniszt.
Nem gondolod, hogy ahhoz kéne egy kis tapasztalat is, Cora?
Például? Egyetem?
Például egyetem. Igen.
Nem kell mindenkinek követnie a szabályokat, Sof.
Jól van.
Az ő ruháját Pili néni varrta.
Ő varrta, nem?
De igen.
És úgy néztem ki, mint egy háttértáncos egy 80-as évekbeli videóklipben.
Én meg mint egy főpincér valami francia étteremből.
Az biztos.
Itt jön.
Alig várom!
Igen, tudom.
Mi történt?
Nem tudom, egyszerűen nem...
Egyiket se éreztem magaménak.
Most mi legyen?
Arra gondoltam, hogy...
Cora!
Mi lenne, ha te csinálnád a ruhámat?
Mi van?
- Ruhatervező vagy? - Méghozzá egy nagyon jó ruhatervező.
Nem. Még nem.
Azt mondtad, kell az áttörés.
Hát ez lehet az áttörésed.
Igen, de nincs rá se pénzem,
se alapanyagom, és időnk is alig van.
Igen, jól mondja.
Tudod, alig van időnk. Nem gondolod, hogy túl nagy lenne rajta a nyomás,
hogy időre megcsinálja a ruhákat?
Tudod, mit?
Mi lenne, ha a büdzsét megtoldanánk erről
mondjuk ekkorára?
Adjuk oda mindet Corának!
- Igen! - Igen. Cora!
Rád bízom a koszorúslányok ruháit is.
Na ne!
Az öt plusz egy. Ez összesen...
Hat ruha.
Piskóta.
Ugrott a jutalékod.
Mibe vágtam a fejszémet?
Hoztam bort és koszorúslányokat.
Sziasztok!
ESKÜVŐI MEGHÍVÓ
Justin! Ezt vigye ki a teraszra, kérem! Köszönöm.
Gyere! Nyitva az ajtó.
Adán!
Mr. Herrera!
Szervusz! Gyere csak!
Épp megy a meccs.
Hogy vagy?
Jól, remekül.
A szüleid is itt vannak?
Még nem, de már leszálltak.
Csak szerettem volna gyorsan beugrani, és megbeszélni valamit magával,
- mielőtt még ideérnek. - Remek! Én is beszélni akartam veled.
Igyunk egyet!
Délelőtt 11-kor?
Sosincs elég korán, hogy Adánra és Sofira koccintsunk.
Adánra és Sofira!
Van valami, ami nagyon nyomja a lelkemet, uram.
Ugye tudod, hogy üres kézzel jöttem az országba?
Keményen dolgoztam, végigküzdöttem az iskolát,
felépítettem a saját cégemet, és ezzel a sok munkával
építettem fel ezt a házat.
És ha elég keményen dolgozol,
egy nap te is felépíthetsz egy ilyen házat.
Ami azt illeti, van egy kis...
Tudod, az van, hogy a lányom, Sofi,
hozzászokott egy bizonyos életmódhoz.
És tudom, hogy boldoggá akarod tenni.
- Ugye? Csak ez lebeg a szemed előtt. - Igen, és nagyon örülök,
- hogy tudunk erről beszélni. - Rengeteg lehetőséged van rá.
De az a nonprofit micsoda nem járja, mert végső soron
mi, férfiak az alapján ítéltetünk meg,
hogy el tudjuk-e látni a családunkat.
- Igen, és tudja... - Mert ugye tudod, mi a lényeg.
Igen, és nekem nagyon kényelmetlen erről beszélnem.
- Nem tudom, hogy mondjam el, de... - Figyelj!
Nézz rám! Nincs ebben semmi szégyen.
Ha bármire szükséged van, hozzám bármikor fordulhatsz.
Tudja, az apám...
Öcsém! Mekkora egyenes!
Na, ebből állj fel, haver!
Láttad? Ebből nem fog felállni.
Szegény fickó!
Szegény fickó?
- Oké. - Csak sajnálom, ha egy embernek
nincs más lehetősége pénzt keresni, minthogy verekszik érte.
Szeretnéd, hogy csatornát váltsak?
- Dehogy, uram. Ez a maga háza. - Nem.
Milyen sportot néznél inkább?
Nem igazán nézek sportműsorokat.
- Nem nézel sportműsorokat? - Nem.
És sportolsz valamit?
Szeretek túrázni.
A túrázás nem sport.
Apád nem íratott be valami sportra? Nem vitt el meccsekre?
De igen. Van egy focicsapata,
és minden héten magával rángatott a meccsekre, de beleuntam.
Halihó, férfiak!
Már úton vannak a szüleid, ugye?
"Van egy focicsapata?"
- Igen. - Megmelegítem a levest.
Hadd segítsek!
Mi van az üvegállúval?
Szerinted?
Kiütötték.
Egyből elvágódott.
Igen.
- Ezek ők lesznek. Bekísérem őket. - Már itt is vannak?
Megérkeztek.
- Adán, várj! Kérdeznem kell valamit. - Nem jössz?
- Menjünk! - Várj!
Mit csináltál a hajaddal?
Ha nem tűnt volna fel,
a lányunk két hét múlva férjhez megy.
Nagyon csinos vagy.
Kedves, hogy észrevetted, Guillermo. Na, gyere!
Hernán!
Viselkedj!
Sziasztok!
Mr. Herrera, ez itt az apám, Hernán Castillo.
Ölelj meg, nászuram!
Tegnap még idegenek voltunk,
de ma már egy család vagyunk.
Így igaz.
- Ingrid, ugye? - Igen!
Épp olyan gyönyörű vagy, mint a lányod.
- Üdv! - Szia!
Julieta vagyok, nagyon örvendek!
Szervusz, Julieta! Biztos te vagy Adán húga.
Guillermo Herrera. Nagyon örvendek.
Nos...
Én igazából Hernán felesége vagyok.
Nagyon örvendek.
Ő pedig itt
nem más, mint az édesanyám, Marcela.
Az előző Mrs. Castillo.
És bemutatok még valakit.
Itt a kis Hernáncito!
- Milyen kis cukipofa! - Imádnivaló.
Ő Adán kisöccse. Nézzétek, milyen drága!
És mutatok még valamit.
Ezt nem fogjátok elhinni.
Ettől leesik az állatok.
Mindjárt mutatom.
- Egy pillanat. - Szerintem vedd át a kicsit!
- Igen, inkább vedd át! - Figyeljetek!
Magamra tetováltattam a születésnapját.
Gyönyörű.
- Gyönyörű. - Mesés!
A tiédet és a bátyádét is felvarratom majd, oké?
Ingrid!
- Vezess körbe csodás otthonotokban! - Igenis.
- Gyere! - Köszönöm.
- Nincs mit. - Köszönöm, drágám.
Hogy utaztatok? Kényelmes volt?
Jókat ittunk. Lecsúszott pár pezsgő...
Van saját focicsapata?
Igen.
De ahhoz nem kell multimilliomosnak lenni?
Mexikóban két nagy sörvállalat van. Tudod?
Igen, tudom.
Övé az egyik.
Ezt mikor akartad elmondani?
Én próbáltam.
De nem hagytál szóhoz jutni.
- Pro bono munka, mi? - Apám!
Ha nekem is lenne magángépem, hajléktalanoknak építenék házakat.
Tudod, mi lesz? A lányunk fia egy elkényeztetett taknyos lesz.
Mert nyilván fiúgyermekük lesz, mi?
Tudod, hogy értettem.
Csak remélem, hogy ezek után Sofi észhez tér,
mielőtt Adán lecseréli egy másik szépségre.
Tudod, apja fia. A Castillo hagyomány.
Nézd, milyen fiatal szegény lány!
Semmi ilyesmi nem fog történni.
Sofi mesélte, hogy Hernán a nagyapjától vette át a sörgyárat,
és ő tette az üzemet Mexikó egyik legnagyobb sörgyárává.
Jócskán megdolgozott azért, amije van.
Ezt Sofi mesélte neked?
Igen.
Ugye tudod, hogy ő nem apuci kicsi lánya?
Showtime, szívem! Gyere!
Köszönjük.
Uram, allergiás vagyok a garnélára.
- Vidd a közeléből, Billy! - Kérem, uram!
Elnézést!
Hogyan ismerkedtetek össze?
Én voltam a gyógyítója.
Így is lehet fogalmazni.
Hölgyeim, kérem!
Hogy áll az esküvő?
Találtatok már templomot?
Ami azt illeti...
Nem akarnak katolikus esküvőt.
- Nem? - Nem.
Elnézést, csak kíváncsiságból kérdem, de beszéltek spanyolul?
Persze.
Akkor miért angolul beszélgetünk?
Mert az Egyesült Államokban vagyunk.
Nagyon fiatalon kerültünk ide, és tanulnunk kellett az angolt.
Otthon spanyolul beszéltünk, de mindenhol mindenki más angolul beszélt,
ezért nehezen maradt meg a spanyol.
Értem.
Istenem! Megyek, megbüfiztetem a picit.
Azóta ilyen, hogy anya lett.
- Anyává érett. - Pontosan.
Ideje új játékszer után nézned.
Oké.
És hol lesz a fogadás?
Igazából még nem találtuk meg a helyszínt.
Egy különleges helyet keresünk.
Igazából már találtunk egy különleges helyet.
A Biltmore Hotelt.
Az átalakítási bizottság tagja voltam.
De úgy tűnik, a lányomnak a Biltmore nem elég különleges.
Apa!
Mi például egy bingóklubban esküdtünk.
De a lányomnak a Biltmore unalmas.
Apa, nekem nem...
Nekem nem unalmas a Biltmore.
Csak kicsit túl extravagáns nekünk,
és ahogy már mondtuk,
egy kisebb helyet akarunk, ami...
Családias.
Például a tengerpart, vagy akár itt is jó.
- Igen. - Ugyan már, Sofi!
Az nem működne.
Ez a ház túl kicsi.
Kicsi?
Apa!
Szerintem ez a ház egyáltalán nem kicsi.
Nem szó szerint kicsi.
Csak hát az én vendéglistám egyedül 500 főt számlál.
- Ötszázat? - És azt még nem is tudjuk,
hogy az anyád és a mostohaanyád vendégei hányan lesznek.
Apa! Ez a mi esküvőnk lesz,
és tiszteletben kell tartanod a mi döntéseinket. Érted?
Ezek a mai gyerekek! Négy évig itt élnek Amerikában,
és egyből gringók lesznek.
Mégis mit vártál, fiam?
Hogy egyszerű vendég leszek a saját fiam esküvőjén?
Igen.
Szerintem kicsit sok ez az 500 vendég.
- Nem? - De bizony. Jó sok.
Látnátok kéne a mexikói esküvőket!
Bámulatosak!
Igen, de nem Mexikóban vagyunk, hanem Miamiban,
és itt kicsit más árakkal van dolgunk.
A pénz miatt ne aggódj, nászuram!
Te hány vendéggel számoltál?
Figyelj, a többit majd én állom.
- Hogy a többit te állod? - Persze.
Mély levegő!
Nem akarlak a saját igényeimmel terhelni.
Ne haragudj, tényleg értékelem a gesztust,
de én vagyok az örömapa,
és az örömapa fizeti az esküvőt.
Engem aztán nem érdekelnek az efféle régi hagyományok.
Rendben, de engem érdekelnek az efféle régi hagyományok,
és így is fogjuk csinálni. Köszönöm.
Rendben.
Akkor legalább egy kis eljegyzési bulit hadd szervezzek,
hogy a családok ismerkedhessenek egymással!
Van egy hajóm itt, a kikötőben.
- Itt is összehozhatjuk. - Fantasztikusan hangzik.
- Tökéletes. - Köszönjük, Hernán.
- Köszönjük. - Az esküvőre!
- Igen. - Az esküvőre!
Az esküvőre!
Egészség!
"Engem aztán nem érdekelnek a régi hagyományok, nászuram.
A többit majd én fizetem. Gyertek el a hajómra!
Mind csináljunk tetoválást!"
Legalább egy kicsit próbálhatnál kedves és hálás lenni.
Mert nem vagyok az? Meghívtam őket az otthonunkba, nem?
Mit kéne most tennem?
Vigyem el őket ejtőernyőzni?
- Szentséges ég! - Mindegy.
Fektessünk le pár alapszabályt, nehogy megsejtse valaki, hogy elválunk!
Jó ötlet.
Foghatjuk majd egymás kezét?
Azt lehet.
És táncolhatunk?
Ha muszáj.
- És a csók? - Teljességgel kizárt.
Nem.
Akkor mit szabad?
A szokásos dolgokat.
Egy párként megyünk a bulira, mindenkinek köszönünk,
aztán a buli hátralevő részében levegőnek nézel.
Senki nem gyanítana semmit.
Bácsikám! Egy családi bulira megyünk, nem egy horgászkalandra.
Csak sütök nekik egy kis halat.
Istenem!
Mennyire van kitömve ez a fószer?
Ez lenne a hajója?
Még jó, hogy családias buli lesz.
Üdv a násznépnek!
Fogjatok egy pohár pezsgőt, és gyertek fel a fedélzetre!
Ő valami gonosz az egyik Bond-filmből?
Bárki is ő, mostantól ő a legjobb barátom.
Köszönöm, barátom.
Ozuna!
Michael Mann és Don Johnson minden szombaton
az éttermemben evett, amikor a Miami Vice-t forgatták.
A férjem volt az üzletvezető, és én voltam a szakács.
Elképesztő! Aztán mi történt?
Meghalt Luisito, és be kellett zárni az helyet.
Luisito egy igazi szent volt.
Nagyon sajnálom.
Semmi baj.
- Szóval ott tartottam... - Mama!
Yolanda kuzin téged keres.
Azt mondja, jobb tortát hozott, mint te.
Ő még a tojást se tudja felverni!
Biztos valami cukrászdában vette.
Gondoltam, elkél egy kis nyugalom.
- Dehogy, imádnivaló asszony. - Az bizony.
Most már értem, honnan van bennetek ez a tűz.
Köszönöm.
Adán mondta, hogy belsőépítész vagy.
- Mesélt rólam? - Igen.
Hát, az már régen volt, de azért értettem a dolgomat.
Most vettem egy szállodaláncot.
Besegíthetnél az átépítésben.
Komolyan?
Előre szólok, hogy nem dolgozom olcsón.
Nagyon helyes. Most gyere, táncoljunk egyet!
- Rendben. - Rázzunk egy jót!
Cora azt mondta,
hogy a Los Inmortales nem játszik Sofi esküvőjén.
Változnak az idők.
Se pap, se templom.
Nem semmi!
Bácsikám, nem mondhatok ellent állandóan Sofinak.
Megértem.
De ha mi nem ápoljuk a hagyományainkat, akkor ki fogja?
Kicsoda?
Fogd meg!
Ott van Ozuna.
Ozuna!
Hallottál már az Inmortalesről?
Gyere, hadd meséljek!
Elnézést, uram! Van benne garnéla?
Na, hogy van az örömapa?
A fiad csak a házasságáig a fiad, de a lányod mindig is a lányod marad.
Ez egy kicsit régimódi felfogás.
Ami klasszikus, az örök.
Ott a pont.
Mindegy, ezekre kérek egy elektromos aláírást.
Mariachi zenekar?
Negyvenöt kiló carne asada, ráadásul wagyu marhából?
A floridai wagyu kicsit rágós, ezért importáljuk.
Persze. Szóval importáljuk. És ezt ki hagyta jóvá?
Hernán.
Szóval Hernán.
Tízezer dollár tűzijátékra? Ki ez a fazon?
A nagy Gatsby?
Nem tudom, ki az, de...
Ezer vendég?
Ezer vendég!
Ez jól ment.
Bocsáss meg, de beszélnünk kell!
Billy! Bemutatom az édesanyámat.
Gyönyörű teremtés a lányod, egy földre szállt angyal.
Köszönöm, kedves.
Rendben. Ha már itt vagy, tarts velem!
Van egy meglepetésem.
- Még egy? - Igen.
- Nagyszerű! - Natalie!
Hol van... Natalie, csatlakozz hozzánk! Gyere csak!
Ez igen!
Azta!
Vettem egy kis vityillót. Gyertek!
- Ezt megvetted? - Tessék?
Sokkal inkább elcseréltem.
Az egyik barátom nem tudta visszafizetni a hitelét a bankomnak. Azt mondta:
"Vidd a miami házamat!" Mire én: "Ugyan már!"
De úgyis kell egy ház, ahol megalhatok, ha esetleg látogatóba jövök.
Szóval úgy voltam vele: "Miért is ne?"
- Gyönyörű ez a ház. - Pompás, ugye?
De át akarom festetni.
Nekem a spanyolos építészeti stílusa is tetszik,
ezért gondoltam, hogy nektek is be fog jönni.
Mit szólsz, Billy?
Inkább olaszos.
Billy!
Viselkedj!
A szökőkút nem működik.
Kérlek, szólj Panchónak, hogy csinálja meg, jó?
Köszönöm, szívem.
Hernán, ez a ház egyszerűen mesés.
Egyetértek. Szerintetek is klassz hely lenne az esküvőhöz?
Igen. Elvégre csak össze akarunk házasodni.
Úgyis kinti esküvőt akartatok.
Itt a tökéletes alkalom, hogy felavassuk ezt az új házat, nem?
Mit szólsz, Natalie?
Még mindig nincs elég salátavilla.
Fogd be, Kyler!
Igen, tartsuk itt!
Ne tartsuk itt!
- Hogy mondod? - Azt mondtam...
Ne tartsuk itt!
Nem szambázhatsz be csak úgy,
hogy ráerőltesd az akaratodat a lányomra az esküvőjét illetően, amit én fizetek.
Mit erőltetek rá?
Tízezer dollár a tűzijátékra,
tíz láda guadalajarai tequila, egy mariachi zenekar,
meg ezer tányérnyi carne asada.
De felajánlottam, hogy ezeket fizetem.
Nem tisztelhetem a saját hagyományaimat a saját fiam esküvőjén
csak azért, mert neked nem tetszik?
Hagyományokat mondtál?
Melyik mexikói tartományban őshonosak a wagyu marhák?
Viszünk bele egy kis modern csavart.
Igen? Fejenként 150 dolcsiért? Aztán még a nejemnek is csapod a szelet?
- Apa! - Tessék?
Ne most balhézz, Billy!
Jobb, ha visszaveszel az arcodból, haver!
Te vegyél vissza az arcodból, barátom!
Nem azért szeltem át az óceánt két centtel a zsebemben...
De hát repülővel jöttél.
Igen, de sokunknak nem tellett rá!
És nem azért jöttünk ebbe az országba, hogy egy vén hipszter
idetolja a képét a yachtján, és ránk erőltessen egy 1000 fős esküvőt.
Spanyolul beszélj hozzám, te zsarnokoskodó kubai!
Spanyolul beszélek, te bohóc!
Mi van veled, fehér mexikói?
Kit hívsz te cubanónak, mi?
Na ne!
Egy tapadós fehér mexikói, az vagy te!
Te vagy az, öregem! Te vagy az!
KUBAI HIMNUSZ
Mi a franc bajotok van? Megőrültetek?
Hallgassatok már el!
Miért estek egymásnak, mint két rivális csapat drukkerei?
Mi egy oldalon állunk!
Szégyelljétek magatokat!
Ez a nap a gyermekeitekről kéne, hogy szóljon,
mégis kisajátítottátok magatoknak az egészet!
Hogy vagy képes így szégyent hozni a családunkra?
Ez a ház gyönyörű.
A lányunk itt akar esküdni.
Hát én nem akarom, hogy itt esküdjön.
Szóval pénz beszél? Azt mondod?
Igen, pénz beszél!
Felajánlotta, hogy fizeti, Billy!
Igen? Hát én vagyok az örömapa, és nem pedig ő!
Itt én vagyok a góré, nem pedig te!
És én nem megyek bele a tengerparti, mezítlábas esküvőbe.
Nem megyek bele a zen papos esküvőbe.
Nem megyek bele az 1000 fős esküvőbe.
És nem engedem, hogy a lányom hozzámenjen ahhoz a fiúhoz!
Apa!
Te csak a menyasszony apja vagy.
Nincs beleszólásod abba, hogy kihez megyek hozzá.
Két hét múlva oltárhoz állok,
és hozzámegyek ahhoz a férfihoz,
akár mellettem leszel, akár nem.
És ha nem akarsz mellettem lenni, apa,
akkor ne állj mellém!
Nagyon sajnálom.
Túl messzire mentél.
Francba!
ÜZENETE ÉRKEZETT FELADÓ: DAVID H.
Elég ebből!
Nem kell megjátszanod magad. Nyugodtan írj vissza neki!
Kinek?
Davidnek. Aki folyton írogat neked.
Ugyan már! Szánalmas vagy.
- Hogy én? Szánalmas? - Igen.
Ki az? És miért titkolózol?
- Nem titkolózok. - Akkor válaszolj csak neki!
- Azt akarod, hogy válaszoljak neki? - Igen.
Jól van. Legyen.
"Üdv, David!
Most nem tudok beszélni.
De remélem, mihamarabb találkozhatunk, hogy megbeszéljük a válópert,
mert már egy perccel se bírom ezt tovább.
Köszönöm."
- Elküldtem. - Ki ez a David?
Az ügyvédem.
Tudod, a mai nap jól kellett volna éreznünk magunkat.
De te mindent elszúrtál.
És miért?
Mert semmi nem felelt meg a te úri elvárásaidnak.
Mióta kell mindenkinek mindenben hozzád igazodnia?
Azt hittem, mostanra felfogod, hogy nem te vagy a döntéshozó,
de kristálytisztán látszik, hogy tévedtem.
Végeztem.
AZ ÉV ÉPÍTÉSZE EGY HAGYOMÁNYKÖVETŐ EMBER
Nem vagyok koszorúslány, az egyszer biztos.
Azt hittem, maga Sofi egyetemi barátja, vagy ilyesmi.
- Valahogy nagyon fiatalos. - Értem.
Na, tetszik?
- Káprázatos vagy. - Istenem!
Ez gyönyörű.
- Ez gyönyörű, Cora. - Komolyan mondom, Cora.
- Igazán kitettél magadért. - Te jó ég!
Semmi baj.
Semmi gáz. Az esküvőre jó lesz.
Egyesek azt szeretik, ha leesik az ujja.
- Igen. - Ez igaz.
- Tényleg. - Új divat.
Felpróbálhatom az enyémet?
Kell még két nap.
Még két nap? Négy nap múlva lesz az esküvő.
- Egy picit le vagyunk maradva. - Egy picit?
Ne csináld, Sofi! Oké? Ne akarj beparáztatni!
Még hogy te parázol?
- Az az én esküvői ruhám? - Igen.
Ezt vettem alapul a tervekhez.
A válltöméssel együtt, meg minden.
Aha.
Próbálja fel!
Igen! Kérlek, anya, próbáld fel!
Ez Sofi nagy pillanata, nem az enyém.
Ne butáskodj, anya!
- Fel a ruhát, különben durvulunk! - Próbálja fel!
- Most komolyan? - Persze, simán.
- Gyerünk! - Segítek felvenni.
Nem hiszem, hogy még rám jön.
Próbáld fel!
Jól van már!
Legfeljebb nem húzzuk fel a cipzárt.
Várj!
- Oké. - Ennyi év után!
Sose féltem még ennyire egy ruhapróbától.
- Oké, tessék! - Istenkém!
- Tényleg kellett volna az a vazelin. - Igen.
Be kellett volna kenned.
Óvatosan, anya! Majdnem rám estél.
Mert magadra borítasz.
- Oké, tartsd! - Jól van.
Oké.
- Jóságos... - Megvan.
Úgy sajnálom őt! Szinte...
Sziasztok!
Nem zavarok?
Hoztam nasit.
A közeli pékségből.
Jól van.
Leteszem és megyek is.
Sajnálom.
Még mindig haragszom rád.
Tudod?
KOSZORÚSLÁNYOK
Ezeket Cora csinálta?
Igen.
Egész ügyes lányod van.
Kicsit zűrös, de ügyes.
Istenem!
- Gyönyörű! - Annyira szép!
Ez a te napod.
Dehogy, anya. Ez a mi napunk.
Mi a pálya, mexikói testvérem?
Készen állsz, hogy megismerd az igazi Miamit?
- Igen. - Helyes.
Mondd, hogy: "Csapjunk oda neki!"
Csapjunk oda neki!
Figyu, nem temetésre megyünk. Ez a te estéd, vágod?
Csapjunk oda neki!
Hol van az apád? Ő nem jön?
Nem érzi jól magát.
Mi ez a gyászos hangulat? Na, csússz odébb!
Menjünk!
Gyönyörű vagy!
Azta!
Szeretlek titeket, drágáim! Istenem!
Mindjárt szívrohamot kapok.
Várjunk, hol a vőlegény?
Megállj csak!
Valaki hívja a 911-et! Hívjuk a bulirendőrséget!
Halottnak tetteted magad, mi?
Fiúk!
- Nekem ez nem olyan könnyű. - Ne már!
- Hé! - Jó kislány.
- Ne csináljátok! - Vigyázzatok a mokaszinomra!
Ne!
Billy is itt van, látja, mit csinálok!
Most rajtad a sor.
Nem! Vigyázz, mert rád uszítom!
Szívem! Hogy vagy?
Na, milyen a legénybúcsú?
- Alig hallak. Milyen volt a vacsora? - Egész jó.
Kipróbáltunk egy új éttermet Coconut Grove-ban,
de szerintem lassan indulunk haza.
Igen, mi is.
Csak iszok még egy pár sört, aztán mi is megyünk haza.
Nem kell megjátszanod magad.
Nem bírom, hogy a nők pénzért kiárusítják a testüket.
Te is tudod. Ez olyan...
Akkor miért hagytad, hogy Junior szervezze a legénybúcsúdat?
Mennem kell, szívem. Szeretlek.
Segítünk bepasizni, mama!
Köszönöm.
Táncoljunk!
Inkább kihagyom.
Most lesz a gyermekeink esküvője!
Ez igaz.
A te lányod, az én fiam, a mi gyermekeink!
Jól van.
Mindaz, amiket mondtam,
amiket a fejedhez vágtam akkor a szigeten,
az megbocsáthatatlan.
Billy!
Néha ki nem állhatom az apámat.
- Nagyon kedves tőled. - Megértem.
Kedves, hogy próbálsz vigasztalni, de megérdemled, hogy megmagyarázzam.
Mostanában azért nem vagyok önmagam, mert...
Ingrid és én elválunk.
Billy!
Nagyon sajnálom. Én...
Aznap este akartunk elmondani Sofinak, amikor hazajött,
de pont akkor jelentette be, hogy jegyben jártok.
Sejtheted, mit éreztem,
mikor megtudtam, hogy az új pasija elviszi...
Elviszi a kislányomat Mexikóba.
Széthullik a családom.
Sajnálom, hogy rajtad töltöttem ki az egészet. Tudom, hogy nem a te hibád.
De végső soron azért mégis
a te hibád.
Azt azért tisztáznom kell,
hogy nem az én ötletem volt, hogy Mexikóba költözzünk.
Ezt hogy érted?
Én imádom New Yorkot.
Itt senki nem ismert. Önmagam lehettem.
És amikor megismerkedtem Sofival, tudtam, hogy ő önmagamért kedvel.
Akkor miért mentek Mexikóba?
Mert Sofi talált ott egy munkát, ami sokat jelent neki.
Szóval akkor csak Sofi miatt mész vissza a szülőhazádba?
Igen.
Ironikus, ugye?
Az.
És veled mi lesz?
A New York-i karriereddel? A saját terveiddel?
Az a tervem, hogy megkeresem a helyemet a maga lánya mellett.
Amikor Sofi látta, hogy a bevándorlók mind fennakadnak a mexikói határon,
elmondta nekem, hogy maga milyen sokat küzdött ezért az egészért.
És Sofi úgy érezte, hogy muszáj tennie valamit.
Ezért úgy döntöttem, hogy melléállok.
Csak azután mondom el neki a válást, hogy visszajöttetek a nászútról.
Addig is ezt tartsd titokban!
- Billy! - Tudom, hogy ez egy nehéz kérés.
Csak szeretném, ha megértenéd, hogy...
Nem akarom, hogy azt higgyétek, hogy ellenzem a házasságotokat.
Akkor megengedi, hogy összeházasodjunk?
Hát persze.
Elnézést! Egyedül hagyjam magukat?
- Nem, végeztünk. - Igen.
Gyere, apus!
Mi ütött beléd? Tudod, hogy rossz a szíved.
Miért ne halhatnék bele abba, amit imádok?
Jól van, megvolt a búcsúcsók. Gyere! Hazaviszlek.
- Várj, ne menj! - De, muszáj. Indulnunk kell.
Még találkozunk, csinibaba!
Elég sok feszkót rám toltál...
- Felesezzünk! - Oké.
Hernáncito születése óta nem voltam bulizni.
Nem akarok hazamenni.
Vigyázhatok a picire, ha sokáig szeretnél aludni.
- Tényleg? - Fejtél le tejet?
Igen.
A hűtőben van. Tényleg megtennéd értem?
- Igen. Persze. - Ez az!
Eddig azt hittem, utáljátok egymást.
Dehogy. Csak szeretjük beadni Hernánnak, hogy miatta veszekszünk.
Zseniális ez a dolog, ami közöttetek van.
- Gyere táncolni! - Ne már! Az az én piám.
- Ez a te lánybúcsúd. - Tudom.
Csak félek, hogy holnap másnapos leszel,
és rengeteg ruhát kell még befejezned.
- Figyu! - Csak mondom.
Ne parázz! Megoldom.
Két nap múlva lesz az esküvő, Cora.
Csak arra kérlek, hogy egy kicsit vedd komolyabban!
Persze. Érthető. Te...
Sofi, te annyira bölcs vagy, én meg egy kész katasztrófa.
- Nem vagy katasztrófa. - Miért is ne kövessem a te példádat?
Megyek is vissza dolgozni,
- amíg mindenki itt bulizik. - Nem így értettem.
- Jó szórakozást! Sziasztok! - Várj! Ez most komoly?
Holnapra úgyis elfelejti.
Jóságos ég!
- Még kettőt, legyen szíves! - Köszi.
Meg egyet neki is!
Vihar közeleg, apu.
Az előrejelzést hallják.
A vihar több helyen is lecsaphat.
Az előrejelzések szerint nem mindenhol...
Biztos megússzuk, kicsim.
Elindul majd a melegebb vizek felé.
TRÓPUSI CIKLON VÁRHATÓ
Jó, de ha mégsem?
Az egész családod iderepült.
Cora is agyondolgozza magát a ruhák miatt.
Már egy teljes hónapja szervezzük ezt az esküvőt.
Mármint...
Szeretnéd, hogy lefújjuk?
Nem. Nem akarom...
Bármit is szeretnél, én melletted állok.
Nem akarom lefújni.
Csak valahogy rossz előérzetem van ezzel kapcsolatban.
Nem is tudom. Mintha egy jel lenne.
Lehet, hogy elkapkodtuk a dolgot. Talán még túl korai.
Figyelj!
Ez nem jel, és pontosan azért sietünk,
mert minél hamarabb el akarjuk kezdeni a közös életünket.
- Jól mondom? - Igen.
Persze.
Legfeljebb egy állati nagy viharban fogunk összeházasodni.
- Az én hibám, ugye? - Mondhatjuk.
Egy csapat vagyunk. Megoldjuk.
Most pedig irány a próba!
Egy, két, há'!
Ne forgasd a szemed, édesem!
Szirmok balra, aztán szirmok jobbra.
Szétrobban a fejem.
Ez egy csoda!
Mikor értetek haza a klubból?
Hajnali kettőkor.
Maga?
Reggel hatkor indultam el.
Nem túl szoros? Ne!
Tyler! Ne azt! Nem az a te ruhád.
Ez a tiéd. Menj és vedd fel!
Cora, szívecském! Cora! Próba van. Gyere!
Huan, segíts neki, és tűzd fel!
Nekem most mennem kell.
Többet kellett volna kérnem ezért az őrültek házáért.
Mit műveltek?
A próba már elkezdődött.
Szórakoztok?
Muszáj elásni a késeket, hogy elűzzük a vihart!
Ne légy nevetséges, anya!
Ide a késekkel!
Érted már?
Nagyon kedvelem Adánt.
Csodálatos pár vagytok.
A legjobbtól tanultam.
Hol van Cora?
- Menjünk! Gyorsan! - Mehetünk.
Koszorúslányok! És egy, kettő. Egy, kettő.
Indulj, Cora! Hess! Egy, kettő. Elegánsan!
Na, ki kíséri oltárhoz a lányt?
Én szeretném.
Rendben.
Az előbb a vőlegény anyja "mindent bele süteménynek" hívott.
Azt mondja, egy falatra akarja mindenemet végigkóstolni.
Igen éhes a kicsike.
Bökd ki!
Régóta ismerlek már.
Mi a baj?
Gyere!
Mi a gáz?
Ugye mondtam már, hogy Ingriddel párterápiára járunk?
Igen.
Kiderült, hogy Ingrid el akar válni.
Elváltok?
Cora! Ne merészeld...
Nem! Anya!
Elváltok?
Hogy mit mondott?
Anya?
Billy!
Apa?
Cora?
- Valaki mondana valamit? - Lányok!
Nem akartuk, hogy így tudjátok meg.
Elváltok?
Mi az, hogy elváltok?
Nem válhattok el.
Van egy másik nőd, mi?
- Nincs. - Mama, kérlek, vegyél vissza!
Nálunk nem divat a válás.
Amikor megtudtam, hogy Luisitónak van egy másik családja,
- én talán elváltam tőle? - Micsoda?
Mi van?
Most muszáj elmennem.
Várj! Nyugodj meg, jó?
Megoldjuk, ígérem.
De hogyan? Hogyan?
- Egész végig hazudtak nekünk. - Nem.
Nem volt más választásuk. Mi mást tehettek volna?
Te tudtál erről?
Mi? Dehogy.
- Istenem! - Ne! Spenótocskám, várj! Kérlek!
- Sofi! - Eressz el!
Nem az ő hibája. Én kértem rá, hogy ne mondja el neked.
Te elmondtad Adánnak? Mi a franc ütött beléd?
Mi van velünk?
Ti veszekedtek. Te hazudozol.
Így nem mehetek férjhez.
Ebben garnéla volt?
- Atyaég! - Gyere!
Te csináltad ezt a zűrt. Hozd helyre!
Nem láttátok Sofit?
Leülhetek?
Itt házasodtunk össze anyáddal.
Miattunk ne aggódj! Éld a saját életedet!
Nem sok olyan ember van ezen a világon, mint Adán.
Hogyan éljem így a saját életem, apa?
Mindenkitől azt hallom, hogy a házasság egy haldokló intézmény,
és ti ketten voltatok számomra az egyetlen reménysugár.
Miért váltok el?
Nem volna helyes úgy válaszolnom, hogy anyád nincs itt,
de annyit elmondhatok, hogy nem az ő hibájából.
- Akkor te akartad? - Nem.
Akkor mi történt?
Azt hiszem, anyád egy társra vágyott.
Egy olyan társra, aki mellett élvezheti az életet.
És egyszerűen unalmassá váltam.
Többé már nem vagyok a társa.
Se a barátja.
És miért nem próbálsz meg azzá válni?
Attól tartok, hogy az a hajó már elúszott.
Csak akkor, ha hagyod elúszni.
Erre csak annyit tudok mondani,
hogy ha jobban hasonlítanék Adánra,
akkor eleve nem jutottunk volna idáig.
De apa, te olyan vagy, mint Adán.
- Dehogy. - De igen.
Érzékeny vagy.
Sebezhető.
És odaadó.
Csak félsz kimutatni.
Ennyi a különbség.
Vissza kéne menned. Adán valószínűleg már becsavarodott.
Istenem!
- Majd megbékél. - Gondolja?
Biztos vagyok benne.
- Szia! - Úgy sajnálom!
- Esküszöm... - Semmi baj.
Soha többé nem titkolózom előtted.
Csak kérlek, gyere hozzám!
Minden rendben lesz.
Remélem is, mert borzalmasan hazudsz.
Akkor ez egy igen?
Igen.
A szél egyre erősödik, és az áram is kiment.
Cora őrmester, zárja le a fedélzeti nyílást!
Máris, kapitány!
Sofi másodtiszt, létszámellenőrzést kérek!
Egy, kettő, három, négyen vagyunk.
Herrera hadnagy, készítse elő a hibernációs kamrákat!
Azonnal, uram!
Gyorsan!
Billy!
Billy, kérlek, gyere gyorsan!
Siess!
- Siess! Beragadt. - Megoldom, vigyázz!
- Beragadt. - Lépj hátra!
Mi történt?
Csak beragadt a redőny.
Kell egy felmosó.
Egyre erősebb a vihar.
Láttunk már rosszabbat.
Igen.
Pihenjetek! Nagy nap vár ránk.
Apa!
Nem maradnál velünk egy kicsit?
Anya?
Énekelj, Sam!
Nehogy elfelejtsd!
A csók csak egy csók
A sóhaj csak egy sóhaj
Csak a fontos dolgokra figyelj!
Ahogy az idő eljár feletted
És mikor ölelkeznek a szerelmesek
Még most is mondják, hogy: "Szeretlek"
Erre mérget vehetsz
Nem számít, mit hoz a jövő
Mert az idő eljár feletted
Alig várom!
Istenem!
Ez gyönyörű, Cora!
- Tetszik? - Imádom.
- Gyertek! - Imádom.
- Mesés. - Istenem!
Úgy örülök, hogy tetszik!
Tényleg imádom. Köszönöm.
- Nagyon köszönöm. - Melyik az enyém?
- Ez a tiéd, Chelsea. - Te tényleg divattervezőnek születtél.
Ezt neked csináltam Vanessa. Tudom, hogy utálod a csicsás ruhákat.
Köszi.
Vigyázzatok, lépcső!
Ezt neked csináltam.
Ezt a gyöngyöt anya esküvői ruhájáról vettem le.
Vigyázz, lépcső!
Csak szép lassan!
Köszönöm, anyu.
- Apa, szeretnéd, hogy... - Menjünk!
Siessünk!
Mindjárt jövök, csak gyorsan pisilek.
Pont most?
Istenem! Ez egyre gyakoribb.
Időben vagyunk. Jól vagy, kicsim?
Egy kicsit ideges vagyok, de nincs para.
Mi a franc ez?
Mit néztek?
Leomlott a híd.
Vigyen olyan közel, amennyire csak tud, kérem!
- Jól van, ez... - Istenem!
- Ne! Leszerveztem oda egy esküvőt mára. - Szerintem nem értette, amit mondtam.
Figyeljen!
Hívja fel a rendőrfőnököt, és mondja neki, hogy Junior Herrera...
- Nem érti? - Nyugodj meg, Junior!
- Ez az ő esküvője. Az ő házában. - Nyugi, ácsi!
Nyugodj meg!
Biztos úr, megértem, hogy a híd félig-meddig leomlott,
de muszáj átjutnunk oda.
Nem biztonságos az átkelés.
A tegnap esti vihar miatt
- leomlott a híd egyik fele. - A túloldalon lesz egy esküvő.
Értem, de nem biztonságos az átkelés.
Ott van az egész életem munkája. Kérem, muszáj átengednie!
- A vihar tönkretette a hidat. - Kyler!
- Nem lehet átmenni. Túl veszélyes. - Mondd!
Ne kímélj!
Szia, Natalie!
Kicsit több pálmalevelet kaptunk, mint amennyit kértünk...
- Mi van? - ...és a virágok,
hát, nem festenek túl fényesen.
Oké, de meg tudjuk tartani az esküvőt?
Itt nem lesz semmilyen esküvő.
A helyszínnek lőttek. Vége.
Ezt hogy érted?
Vége van. Ennyi volt.
A sátor összeomlott. Ebből nem lesz esküvő. Nagyon sajnálom.
Igaza van.
Ennyi volt.
Majd máskor összeházasodunk. Valahol máshol.
Várj egy percet, Sofi!
Összeomlott a híd. Egy ciklon miatt!
Hány jel kell még, hogy belássuk?
Oké, csak semmi pánik! Megoldom.
Felhívom a Biltmore-t, hátha beférünk.
Ennyi volt. Végeztem.
Csak egy pillanat!
Majd máskor összeházasodunk.
- De mikor? - Nem tudom.
Ön a Biltmore Hotelt hívta. Miben segíthetek?
Halló?
Ott van?
Várjatok csak!
Ti sose akartatok egy hotelban esküdni.
Egy különleges helyet akartatok. Valami egyedit.
A tengerparton vagy egy pajtában.
Mit szóltok...
Mit szóltok a mi házunkhoz?
Úgyse akartatok 800 idegen előtt esküdni.
Ugye?
Ez a ti napotok.
Itt a lehetőség, hogy olyan esküvőtök legyen, amilyet mindig is akartatok.
Tartsuk meg nálunk!
A mi otthonunkban.
- Legyen! Csináljuk! - Igen!
- Csináljuk!
Junior! Szólj az ifjabbik Juniornak, és küldjetek körüzenetet!
Délután ötre gyertek át, és mindenki hozzon valamit magával!
- Nem akarok megint kutyákat sétáltatni. - Hé!
Szedd össze magad! Mi ütött beléd?
Már ezerszer voltál ilyen helyzetben, nem?
Nem is vagyok esküvőszervező.
Ezt meg hogy érted?
- Csak kamuztam. - Mi van?
Több vagy egy sima esküvőszervezőnél, nem?
Csak három hónapig voltam Becky Weisz gyakornoka.
És a gyakornoki munka is csak abból állt, hogy elmentem a suliba a gyerekéért.
Aztán egyszer rossz gyereket hoztam el.
Körözést adtak ki rám gyerekrablásért.
Én egy vicc vagyok.
Jól van, elég ebből! Fejezd be!
Azt mondtad, mindenre képes vagy a telefonoddal.
- Hallod? - Igen.
Te vagy a legkeményebb csajfőnök.
Szóval megoldjuk, hallod? Mire van szükségünk?
Néhány virágos teherautót elküldhetek magukhoz.
Az is valami.
Tiszta gagyi lesz. Semmi elegancia. De megoldható.
Mama, szólj a nagynéniknek!
- Azonnal kezdjenek el sütni-főzni! - Nyomás!
Hol van Walter bácsi? Walter bácsi!
Egy szót se többet! Az Inmortales visszatér.
Inmortales!
Folytatódik a buli, Kyler!
- Tessék, Sofi! - Köszönöm.
- Hol a bor? - Itt a sajt!
Köszönöm. Tortilla?
- Köszönöm, Javie. - Fuss!
Cora, hozod a tortát?
Megvan? Klassz!
Dobj be pár chipset! Bocs, majdnem elgázoltalak.
Jó lesz! Dobd, mintha kosaraznál!
Sziasztok! Köszi, hogy eljöttetek. Köszönöm a segítséget.
Átalakítjuk a házat, itt rendezzük az esküvőt.
Okéska! Irány a szomszédság, és kérjünk tőlük
annyi asztalt, széket, tányért és evőeszközt, amennyit csak tudunk!
Antonio, ha valami zűr van,
- ezt oszd szét! - Várjon, ne!
Van Uber-kódom. Senki nem jön saját kocsival.
Az meg mi?
A disznó.
Oké, vigye hátra a röfit!
Elnézést, vigyázat!
- Nehogy leborítsd! - Óvatosan! Vigyázat!
- Bocs, de ez a torta? - Óvatosan!
- Aha. - Sajnos.
Tarkábbat nem találtatok? Jesszusom!
Így volt akciós.
Most hívott JoJo Siwa. Kéri vissza a tortáját.
Segítek. Gyertek! Szép lassan!
Jól van. Sziasztok, gyerekek!
Oké. Fogjátok a szirmokat, és tegyétek a tálba!
Klassz! Úgy, ni! Szépen a tálba! Ügyesen!
Ingrid, én intézem a kertet, te foglalkozz a kajával!
Ugye tudod, hogy a vendégek ki fogják rúgni a ház oldalát?
Akkor átépítjük a házat.
Kétszáz ember négy óra alatt? Esélytelen.
Hölgyek! Miben segíthetünk?
Mit tudtok összehozni négy óra alatt?
Guacamolét.
Jó, gyertek! Rádumáltatok.
Guacamole és ropa vieja?
Ki a francot érdekel?
- Marcela, tudsz főzni? - Még szép.
Valaki adjon egy kötényt!
- Ott van a fiókban. - Az asztalokat vigyétek a teraszra!
Óvatosan!
Tud bárki bármit a zen vezetőről?
- Vigyázzatok, fiúk! Hozzuk a... - Fogd meg a végét!
- Itt. Köszönöm. - Köszönjük.
Küldd ide az összes létező pezsgőmet!
Meg tíz doboz mexikói szivart is, oké?
Mexikói szivar? Alig várom!
Hol van Julieta?
Beteg a garnélától.
Fogytán az időnk. Siessünk!
Istenem! Mi történt?
Leomlott a híd, idáig úsztam.
Ne most menőzz!
- Bocsi. - Kyler!
- Sajnálom, igazad van. - Siess!
Segítened kell.
Megoldjuk.
Tessék!
Junior! Hogy van a disznó?
- Volt már jobban is. - Helyes.
Bácsikám! Hol az Inmortales többi tagja?
Meghaltak.
Akkor játsszatok hangosabban! Gyertek!
Ifjabbik Junior!
Tedd ide!
Aztán segíts a malaccal!
Forró, szóval csak óvatosan! Mehet?
Vigyázz a mokaszinomra!
- Ennyi? Ilyen kicsike malacot sikerült? - Igen, Chi Chi.
Remélem, meglocsoltátok narancslével.
- Igen, Chi Chi. Persze. - Ezt én is megsütöttem volna.
Itt lesz Herreráék esküvője?
Igen, itt lesz az esküvő.
- Billy! - Igen?
Őket hova tegyük?
Van egy ötletem.
Jöjjenek, uraim!
Erre tessék!
Menjenek fel oda!
- Apu! - Kész vagytok?
Igen. És ti?
Nem.
Vigyázz a ruhádra!
Oké.
Jól van.
Mehet!
Ő meg mit keres ott?
Adán zen oktatója nem tudott ideérni a vihar miatt,
ezért ő fog összeadni minket.
Tényleg több egy egyszerű esküvőszervezőnél.
Hát, remélem.
Cora!
Gyere!
Leesett az ujja.
- Nézd az ujját! - Istenem!
A fenébe! Fogd csak meg!
- Bízol bennem? - Igen.
Kész. Gyönyörű! Mesés lett!
Köszönöm.
- Jól néz ki. - Biztos?
Igen. Nézd, anya!
Ne aggódj, szívem! Sokkal gyönyörűbb vagy nálam.
- Segíts a fátyollal! - Oké.
- Elöl leszek. Sok szerencsét! - Köszönöm, anya.
Várj, Ingrid!
Sose hittem, hogy egyszer oltárhoz vezetem a lányomat...
még úgy se, hogy követjük a régi hagyományokat.
De ha már így alakult,
szeretném, ha mindketten az oldalán állnánk.
Részedről rendben van?
Igen.
Gyere!
A fene egyen meg, Billy!
Hola!
Bonjour!
Szeretettel köszöntök mindenkit ezen az esküvőn.
Szeretném, ha a lelki szemeitekkel
elképzelnétek, milyen lehetett volna ez az esküvő.
Az egyedi kristálycsillárokkal,
a szökőkútban összehangoltan táncoló flamingókkal,
és a saját készítésű palacsintabüfével,
ami annyira gyönyörű lett volna!
De a dolgok nem mindig terv szerint alakulnak,
se az életben, se a szerelemben.
És néha, amikor a terveink romba dőlnek,
az élet meglep valamivel.
Egy olyan pillanattal, ami sokkal tökéletesebb annál,
mint amit valaha is elképzelhettünk volna.
Épp ezért nincs is szükségünk másra,
csak egy kis bizalomra, odaadásra és szeretetre a családunktól.
Most pedig,
Sofi Herrera Castillo, elfogadod-e ezt a férfit hites férjedül?
Igen.
És te, Adán Castillo Herrera,
elfogadod-e ezt a nőt hites feleségedül?
Igen.
Felvette a te nevedet?
Most pedig Isten
és szerető családjaitok színe előtt
házastársaknak nyilvánítalak titeket.
Megcsókolhatod a menyasszonyt.
Nászuram!
Kubai?
Még a Castro előtti időkből.
Jó szivar.
Tudod, Billy,
a barátaimmal minden nyáron
egy nagy hajóval elmegyünk horgászni a Kaliforniai-öbölbe.
Szivarozunk, tequilát és mezcalt iszunk.
Szerintem te is élveznéd.
Adán amúgy se bírja a horgászatot.
Se a bokszot.
Se a focit.
Se a baseballt.
Se a sztriptíztáncosokat.
Mit szúrtam el a fiamnál?
Hogy őszinte legyek,
szerintem semmit.
Szeretnék köszöntőt mondani.
Várjatok még! Sok mindent akarok mondani.
Nincstelenül érkeztem az országba.
Egy tutajon,
egy hurrikán kellős közepén, és közben körülvettek a cápák is.
Viccet félretéve, a gyönyörű Sofimra!
Amikor elmondtad, hogy Mexikóba költözöl,
megrémültem, hogy minden, amit ebben az országban elértünk,
az a sok törekvés és igyekezet mind kárba vész.
Hogy a családunk hagyományai semmivé lesznek.
Az a sok változás, ami engem ért,
nagyon hirtelen történt,
és nagyon nehéz volt lépést tartanom ezzel az egésszel.
De mikor végre megértettem, hogy milyen életet szeretnél élni,
szép lassan rájöttem, hogy ideje elengednem a múltat,
és tárt karokkal fogadni a jövőt.
Rengeteg izgalom, öröm, és óriási büszkeség tölt el, mikor arra gondolok,
hogy milyen emberré akarsz válni.
És Adánra!
Mikor eljöttél hozzánk, azt mondtad: "Olyan akarok lenni, mint Sofi."
Most viszont én szeretnék olyan lenni, mint te.
Áldottnak érzem magam, hogy az életem része vagy.
És az én drága Ingridemre.
Nem kellett volna, hogy ilyen sokáig tartson ezt kimondanom,
de tudod, hogy nagyon büszke vagyok arra a sok házra, amit építettem.
De ami a legtöbbet jelenti a számomra...
az az otthon, amit te építettél.
Hálás vagyok érte.
És őrülten szeretlek.
Alázatosan kérlek titeket, hogy bocsássátok meg
ennek a makacs, vénséges,
büszke kubai embernek,
hogy csak ilyen lassan értette meg ezeket az egyszerű dolgokat!
Emeljük poharunkat Adánra és Sofira,
és kívánjunk nekik sok szerencsét, és sok-sok szeretetet!
A menyasszonyra és a vőlegényre!
- Igyunk a zsenikre! - A zsenikre!
- Atyaég, na ki közelít? - Hogy vagytok, lányok?
- Jól. Hát maga? - Én is jól vagyok.
- Szép beszéd volt. - Tetszett?
Nekem kicsit túl csöpögős volt. Megy ez jobban is, öreg!
- Oké. - Várj!
Bírom ezt a lányt.
Figyelj csak!
Mindig is a saját fejed után mentél,
akárcsak én.
De most azt is láttam, hogyan dolgozol ezeken az esküvői ruhákon,
és ha szeretnél belevágni egy saját üzletbe,
akkor én támogatlak.
Köszönöm, apu.
Nagyon büszke vagyok rád.
Én is büszke vagyok rád.
Összehoztuk neked a különleges esküvőt.
Hiányozni fogsz, apa.
Hallom, hogy a mi számunkat választottad a tánchoz.
Igen.
Csak az van, hogy nem magunknak választottam.
Bravó!
Mi lesz most, Billy?
Mit csináljunk?
Menjünk Görögországba!
Micsoda?
Hát, ha dobni akarsz, akkor adjuk meg a módját!
Igazad van.
És az alapszabályok?
Foghatjuk majd egymás kezét?
Igen.
És táncolhatunk majd?
Most is táncolunk.
És csókolózhatunk majd?
Akár a Főnix legendája
Minden vég egy új kezdet
Ebben rejlik az élet bája
Ez a bimbózó szerelem ereje
Túl sokat küzdöttünk
Hogy feladjuk, amit elértünk
Emeljünk hát a téten!
És emeljük poharunkat az égbe!
Egész éjjel ropja a kedvesem Míg a Nap fel nem kel
Egész éjjel azon igyekszem Hogy őt megszerezzem
Együtt bulizunk egész éjjel
Egész éjjel a szerencsémet kísértem
Ne keress ritmust a jelenben!
Az ajándékod végtelen
Mi lehet ez, amit most érzek?
Ha el akarsz menni, veled megyek
Túl sokat küzdöttünk
Hogy feladjuk, amit elértünk
Emeljünk hát a téten!
És emeljük poharunkat az égbe!
Egész éjjel ropja a kedvesem Míg a Nap fel nem kel
Egész éjjel azon igyekszem Hogy őt megszerezzem
Együtt bulizunk egész éjjel
Egész éjjel a szerencsémet kísértem
Egész éjjel a szerencsénket kísértjük
ÖRÖMAPA
A feliratot fordította: Vécsey Ádám