Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
När jag kom till det här landet kom jag tomhänt.
Jag parkerade bilar på fritiden när jag gick i skolan.
Och jag lärde mig engelska.
Senare jobbade jag som snickare tills jag kom in på college.
Det var där Ingrid och jag träffades.
Hon studerade till inredningsarkitekt och jag studerade arkitektur.
Och ett år senare förlovade vi oss.
Vi hade väldigt lite pengar, så vi gifte oss i ett kulturhus.
Tja, egentligen en bingohall.
Vi var så förälskade.
Alla ställde upp med något till bröllopet.
Den lokala pastelerían bakade tårtan.
Min kusin, Junior, köpte en smoking åt mig.
Min tío Walter spelade med sitt band, Los Inmortales...
...tills de var tvungna att sparka ut oss nästa morgon.
När hennes pappa frågade mig hur jag tänkte försörja hans dotter...
...sa jag: "Jag ska bli arkitekt."
Han sa: "Arkitekt? Du borde ha valt en rik fru."
När Sofi föddes visste jag inte hur jag skulle ta hand om henne...
...men jag lovade mig själv att hon inte skulle behöva kämpa som vi gjorde.
Tänker du jobba hela natten?
Nej. Jag kommer strax.
Oj, vad fint du gör.
Så jag byggde vårt hus på egen hand, och tio år senare
var vi den mest efterfrågade firman i Coral Gables.
Så säg mig, om jag gjorde allt rätt...
...hur tusan hamnade jag här?
...engagerad i detta äktenskap.
-Det är fel. Det är orättvist att... -Billy. Jag förstår.
-...hon anklagar mig direkt. -Jag förstår.
-Ta inte illa upp, herr domare. -Jag pratar om vårt äktenskap.
-Hon tar det personligt. -Hur kan jag ifrågasätta Hans nåd?
-Snälla ni. -Alla är bara statister
-i Billy Herreras show. -Billy och Ingrid...
Sluta anklaga varandra, okej?
Låt oss prova den här övningen istället.
När du gör så här, tror jag mig Y.
En gång till?
Det är effektivt, och vi har visst inte gjort det på ett tag.
-Jag kan kolla i min kalender... -Okej. Okej.
När du inte svarar när jag sagt nåt,
tror jag att du finner mig tråkig.
Och jag vill inte vara med nån som tycker att jag är tråkig.
Jag vill vara med nån som tycker att jag är intressant.
Inte nån envis gubbe som har fastnat i gamla hjulspår och tar mig för given.
-Känner du att du blir tagen för given? -O ja.
Jag känner mig tagen för given.
När du kallar mig arbetsnarkoman och envis gubbe,
tror jag mig att du tar för givet alla mina uppoffringar
för att vår familj skulle få det bra.
Jag har aldrig begärt mycket.
Vi har gått i dina ledband i åratal, Guillermo Herrera.
Det är samma sak jämt.
Sitta och se på sport på tv. Se på Fishing Channel.
Fishing Channel?
Han gillar att gissa vikten och priset på fisken.
Jag är flugfiskare.
Det är en konstform, okej?
Jag tittar på det för att koppla av. Jag jobbar så hårt...
För vad?
...och jag känner att du dömer mig för det där med Fishing Channel!
Jag visste inte att det var en egen tv-kanal.
För vad? Vi har allt vi behöver.
Våra döttrar är vuxna
och vi borde vara fria att resa, åka till Grekland.
Tjat om Grekland igen.
Det är en metafor! Du vågar dig inte utanför din bubbla.
Okej, hör på. Jag kom till det här landet tomhänt.
Jag sov på golvet hos tío Walter. Jag parkerade bilar.
Jag blev arkitekt, jag byggde mitt företag från noll.
Jag skickade min dotter Sofi till New Yorks bästa juridikskola.
Så hennes läshuvud hade inget med det att göra?
Jag försörjde min dotter Cora
efter att hon hoppat av college, så förklara för mig
varför jag jämt är skurken när jag kommer hit?
Okej, hör på. Ni har kommit hit i över ett år nu.
-Just det.
Så jag tänker fråga er rakt ut.
Vill ni fortfarande att det här äktenskapet ska fungera eller inte?
-Jag är ju här. -Nej.
Du lär inte förändras, Billy.
Och jag är trött på att försöka.
Jag är också trött.
Okej.
Även om ert äktenskap har förfallit
till hätskhet och anklagelser,
behöver inte er skilsmässa göra det.
Eftersom dessa problem är väldigt färska i minnet,
behöver ni samla hela er familj
och berätta för dem utan att skylla på varandra.
Så när vill ni göra det?
Vi gör det ikväll.
Absolut inte ikväll. Min dotter kommer hem från juridikskolan ikväll.
Vi kan inte ljuga för dem. De kommer att märka det ändå.
Det blir en ganska bister välkomstfest, eller hur?
Hur som helst kan ni inte skydda dem från chocken av skilsmässan.
Tack för hjälpen.
Bra.
Vi gör det ikväll.
Lite större leende.
Så du betraktar dig inte som en postmodern man?
Nej. Postmodernism har ingen känsla för tradition.
Neoklassisk arkitektur å andra sidan,
kräver att man respekterar härkomsten av det man försöker återskapa.
Så jag är mer neoklassisk, mer traditionell.
Och därför har du så många klienter i Miami.
Kanske det.
Jag menar, Herrera Architects förde ensamt Kuba till Coconut Grove.
Jag tror att arkitektur är ett bra sätt för oss att anknyta till vår kultur,
till vårt hem.
Ursäkta mig. Jag insåg just att jag måste hem.
STATUS Anlänt
-Sofi? -Ja.
Coral Gables?
Ja. Hem, kära hem.
Sofi?
Hon har inte kommit än.
Bra. Jag tänkte att ikväll blir alldeles för hastigt.
Vi kanske borde ta lite mer tid med doktor Saeger,
så vi kan planera hur vi ska berätta för flickorna.
Billy, det är dags.
Det är för tidigt.
Varför inte ge henne ett varmt välkommen hem
och sen berätta om några dagar.
För jag måste få avbörda mig det här. Och jag tänker inte ljuga för dem.
Var är min Sofi?
Hon har inte kommit än, mamma.
Hon stack väl när hon kände hur mycket lök du använder.
-Jaså? -Jag tog med lite apelsiner.
Jag varnar dig, ta inte över mitt kök idag.
Och en Vicks räcker inte?
Det höll din far vid liv i årtionden.
Ja. Mamma, det är mitt hus.
Men Sofi förtjänar en fin välkomstfest.
Sofi förtjänar en liten familjemiddag med Billy, Cora och mig.
Menar du att din mamma inte ingår i familjen?
Chi Chi, stanna på middag, vetja. Du vet att du är min favorit.
Jag lånar dig inga pengar. Har han spelat?
Var är examensflickan?
Hej, Ingrid, Chi Chi. Vad lagar ni?
Jag försöker rädda ropa viejan. Hon använde för mycket lök.
Åh. Det doftar utsökt.
Tío Walter är här. Ropa vieja.
Tío, stanna och ät middag, vetja.
Det vore trevligt.
En enda stor familj.
Ett ord, bara.
Jag struntar i om du bjuder in hela jädra kvarteret.
Vi var överens.
Vi hade en plan. Så vi gör det ikväll.
Valentina älskade att jobba med Cora och hennes designer.
Gracias, Cora.
Tack.
Hur länge till?
Huan är nästan klar.
Hon har pratat om den här klänningen i flera veckor.
Vi längtar efter att se den.
Har hon inte visat er designen?
Nej. Hon ville överraska oss.
Visade du inte dina föräldrar skisserna?
Jösses, nej. De hade flippat ur.
Men nu kommer de att flippa ur på mig.
Se bara inte min mamma i ögonen när hon skriker,
så går det snart över.
Redo.
Okej. Hur känner du dig?
Som en kvinna.
Vi får väl helt enkelt låta dem flippa ur.
Det är inte ens en klänning.
Det här var ett oförlåtligt misstag.
Men jag lovar, detta är inte vad Ophelia står för.
Vilken del av "quinceañera-klänning" förstod du inte?
Inte alla tjejer vill växa upp och bli en Disneyprinsessa.
Du har jobbat här i en månad
och tror redan att du är Stella McCartney.
Det här är en quinceañera-affär.
Tja, det kanske är dags att du slutar vara så gammaldags.
Det kanske är dags att du hittar ett annat jobb.
Jag håller redan på.
Jag trodde att du var mer lik din syster.
Det får jag höra jämt.
Kom, Huan.
Sof?
Fel dotter.
Hej.
-Hej, pappa. -Hej, raring.
Hur är det? Gillade Ophelia dina designer?
Inte riktigt. Hon beslutade att gå i en annan riktning.
Vilken riktning då?
En där jag inte jobbar där längre.
-Jag har slutat. -Vad?
Vänta, vadå?
Mamita, du började ju där för bara en månad sen.
Okej, bra. Toppen.
Så vad händer härnäst? Vad är planen?
Jag har varit ganska tydlig med att jag inte vill gå på college.
Så varför kan jag inte använda min collegefond för att starta eget?
Nu börjas det igen. Collegefonden är till för college,
-därför heter det "collegefond". -Jag vet, papí ...
Nej, du vet inte, Cora. Jag har sagt det här förut.
Min collegefond var att parkera bilar när jag var 16 år.
Jag betalar inte för att du ska ta genvägar.
Om du vill ha nåt i livet måste du förtjäna det.
Det är så det är, så är livet.
Du kör samma gamla visa, va, Billy?
Hon måste lära sig att fullfölja saker.
Och du vet att jag har rätt.
Under alla dessa år, inte en enda gång.
Hallå! Mami!
Jösses. Vi har saknat dig så.
Jag har saknat dig, mami.
Jag är så glad. Välkommen.
Tack, mamma.
Åh, min vackra prinsessa.
Hej, kusin.
Pappa?
Berätta för dem.
Precis här, ovanpå mitt huvud.
Vad?
Sluta.
Nej.
Familia, jag vill ogärna avbryta, men jag har nåt jag vill säga.
Ja. Vi har en sak att säga, Ingrid och jag.
Vi vill utbringa en skål för Sofia.
Ända sen första ögonblicket du började prata,
har vi vetat att du är mognare än dina år.
Du har varit snäll och disciplinerad och haft självkännedom.
Och den disciplinen har hjälpt dig...
...inte bara i college utan även på tennisbanan.
Ja.
Och även på juridikskolan på NYU.
Den disciplinen hjälpte dig också att ta juristexamen i New York
och även i Florida.
Och nu har du två konkurrerande jobberbjudanden.
Vi säger nej till New York, och du kommer till Florida,
och...
Visst ja, Corita.
Min andra älskling.
Ända sen du var en liten flicka har du alltid
velat klä ut dig och rita klänningar.
Tydligen inte quinceañera-klänningar...
...men klänningar som passar din stil och ditt humör en viss dag.
Det är väldigt fint.
För Sofi och Cori.
Cora.
Okej, fin skål. Nu vill jag...
Jag har också nåt att säga.
Självklart.
Ni känner mig.
Jag har inget liv. Det enda jag gör är att jobba.
Alltså, 100-timmarsveckor, helger vid datorn...
...men så var det en kille...
...och vi tillbringade mycket tid tillsammans.
Vi arbetade med samma fall och...
Äsch, jag säger det.
-Jag är förlovad. -Vad?
Men för i...
Grattis.
Titta, mami.
Så vacker, mi amor. Så snabbt.
Titta. Är den inte vacker?
Tack, snälla ni!
Åh, om bara min Luisito levde och fick se den. Han var ett helgon.
Ja, jag vet.
Herregud. Det här kommer att bli så kul!
Okej, okej. Ett ögonblick.
Ett ögonblick, bara.
Ett ögonblick.
Vem är han?
Jag menar, vem är han?
Vad jobbar han med?
När bestämde ni detta?
Vem är han?
Han heter Adán. Han kommer från Mexiko.
Och han är smart och rar och han lyssnar...
och han försöker hela tiden överraska mig, men han gör en sak,
han biter sig i läppen när han försöker dölja nåt.
Det är så sött.
Och han har öppnat mina ögon för så mycket.
-Vi har campat och surfat. -Jag älskar att campa.
Jag mediterar.
Han har till och med fått mig att börja med yoga.
Yoga, camping och surfing.
Så när jag fick veta att jag skulle till Mexiko...
...kunde jag inte lämna honom där.
Så... jag friade.
Friade du?
-Vänta lite. -Just det.
-Friade du? -Ja.
Friade du till honom?
Han friade inte till dig?
Kan man göra så?
-Självklart. -Ja.
Jag menar, man kan göra det, men gör nån det?
-Hon gjorde det. -Ja.
-Bravo, flickan min. -Vänta... Okej.
Kunde du inte vänta tills du har uppnått några av dina karriärmål?
Papi, jag har redan uppnått karriärmål.
Jag kommer att fortsätta växa, och det är honom jag vill växa tillsammans med.
Det kände jag i samma stund som jag träffade honom.
Vi delade en Uber en dag och hade ett fantastiskt samtal,
men av nån anledning utväxlade vi inte telefonnummer.
Jag vet inte varför, och jag ångrade mig nästan hela tiden.
Men ett helt år senare stötte jag på honom på jobbet.
Det visar sig att vi hade jobbat i samma byggnad hela tiden.
-Det är ett tecken. -Ja.
Ja, det är ett tecken.
Två veckor senare samarbetade våra firmor med samma grupptalan,
och vi hamnade i samma team.
Jag bara såg på honom och sa till mig själv:
"Jösses. Jag tänker gifta mig med den här mannen."
Och det tänker jag göra.
-Ödet. -Det är ödet.
-Ser man på... -Så romantiskt.
Mycket romantiskt.
-Kommer han från Mexiko? -Ja.
Och du ska till Mexiko?
Ja.
Ska du flytta till Mexiko?
Papi. Ja.
Jag måste ta lite frisk luft.
-Papi, papi, kom igen. -Billy.
Papi.
Nu vet du hur det var för Luisito när du bad om Ingrids hand.
Herregud, mami.
Vilken stund, mi amor.
Jag har en sak till att säga.
Vad är det?
Cora.
Ja.
Vill du vara min brudtärna?
Ja. Självklart. Ja. Jag menar...
-Ja. -Självklart.
-Så sött. -Vänta vad var det?
Är det din pappas bil?
Vad?
Det är el Porschecito. Det är han.
Ännu ett utbrott.
Ingen är fullkomlig, okej?
Jag tar hand om det.
Han har blivit galen.
Nej. Det är okej.
Låt honom gå.
Verkligen?
Jag ger dig de största nyheterna i mitt liv, och du bara åker?
Jag gick ut och tog lite luft,
och så ringde killarna. Jag hade glömt att vi skulle spela...
Okej, kan vi...
...så jag kom för att spela ett parti.
Titta vilka spelpjäser. Jag ska...
Kan vi prata?
Länge leve bruden!
Och du berättade för dem?
Jag sa att du skulle till Mexiko och att jag skulle sakna dig.
Vad menar du, Mexiko?
-Okej, pappa. Kom igen. -México.
Nu går vi hem. Adán är på väg.
Nej. Vi har börjat ett parti. Sätt dig.
Men för guds skull.
Hur mycket för din plats?
50 dollar.
Betala.
Det här blir intressant.
Okej. Vaya.
Så du vill spela?
Kör!
Ja. Varför Mexiko?
Pappa.
Julio Cesar Chavez var mexikan.
Och det är Maromero Paez också.
Nej, Maromero Paez är Chicano, inte mexikan.
För där finns ett jobb som är viktigt för mig.
Och Adán kommer därifrån.
Därför ska jag åka till Mexiko.
Du skulle ju bli Floridas guvernör en dag.
Vad pratar du om?
Att du behöver växa upp lite innan du gifter dig.
Jag är rädd att du kommer att missa en massa fina möjligheter
för att ni gifte er för tidigt.
Spela!
Snacka om!
Äktenskap är redan svårt. Varför göra det svårare?
I mitt hus tillåter vi bara kubaner, kristna eller kohorter.
Dina döttrar verkar vara lyckligt lottade damer.
Pappa, se på dig och mamma.
Ni gifte er unga,
och ni började från noll, och nu får ni njuta av det tillsammans.
Pass! Nu spelar jag mot två fiender och en förrädare.
Du har passat under hela partiet.
Du passade på fyra, du passade på två.
Här är de, fyra och två!
Kan vi gå nu?
Nöje att göra affärer med er.
Nu går vi.
Billy! Ett sista parti!
Hon bestämmer!
Sofi!
Han måste ändå be mig om din hand.
Ay, pappa.
Hej, quelite.
Du flyr från problemen, du.
Hade jag nåt val?
Vi ska spela den perfekta familjen
tills Sofi gifter sig?
Eller vi kan säga:
"Ledsna att förstöra din lycka, men vi ska skiljas. Mazel tov."
Mami, papi...
...det här är Adán Castillo.
Det här är min mamma, Ingrid Herrera.
Mrs Herrera, ett nöje att äntligen träffa dig.
Snälla, kalla mig Ingrid och ge mig en kram, mijo.
Och det här är min pappa, Guillermo Herrera.
Mr Herrera, ett stort nöje, sir.
Tack detsamma.
Sofi sa att ni har en vacker trädgård,
så detta är mitt bidrag till släktträdet.
Så omtänksamt.
Vi letar upp en plats där det trivs.
-Okej. -Följ mig.
Så snäll du är.
Roligt att du tyckte om det.
Jag älskar det. Tack.
Det var väldigt omtänksamt.
Tack, Guillermo.
Oj, det här huset har så mycket härd.
Härd?
Ja. Det känns som ett hem.
Ett bra ord.
Jag byggde huset när ingen ville anställa mig,
så jag anställde mig själv och byggde sakta upp det till det här.
Wow.
Du pratar om huset, han pratar om hemmet.
Han mjuknar snart. Han är bara lite nervös.
Ja, det är jag också.
Åh, se på flickorna när de var små.
De var så perfekta.
Herregud.
-Quelite, titta på ditt hår. -Mina raringar.
Åh. Sluta, mamma.
Vadå?
Du älskar mig alldeles för mycket. Jösses.
Vad är det där, "quelite"?
Ja, jag undrade också. Vad är det?
Kör.
När alla sommarkollegor åt lunch
tog Adán jämt fram sin Tupperware
med märkliga grönsaksgrytor.
Förresten är han en fantastisk kock.
Alla frågade: "Vad äter du?"
-Kommer du ihåg det? -Ja.
Och jag sa "quelites".
Då började de kalla mig quelite.
Sen smakade Sofi på det, älskade det
-och jag började kalla henne quelite. - Me quelites.
-Så rart. -Fattar ni?
Jag älskar det.
Tja, jag antar att berättelserna bakom smeknamnen
aldrig är lika bra som smeknamnen själva.
Nåt att dricka?
-Nej, tack. -Inget för mig.
Inte jag heller.
Kom till mitt kontor.
-Kom. -Ja.
Följer ni också med?
Menar du att vi inte borde?
Nej, då.
Det känns som om jag har problem.
Ja.
Du sa att du hittade en advokatbyrå i Mexiko?
Ja.
Internationell?
Ja. Tja, den är faktiskt ideell.
-Ideell? -Ja.
De ger hjälp till flyktingar som kommer till USA från Mexiko.
Hur är lönen?
Den är hygglig.
Hygglig?
Hur ska du kunna försörja min dotter?
Vänta.
Han är inte här för att försörja mig. Vi försörjer varandra.
Och våra beslut är inte grundade på pengar.
Jag önskar att jag inte behövde fatta beslut baserat på pengar.
Okej.
Hur som helst, mr Herrera, jag vet att jag borde be om din välsignelse
innan jag äktar din dotter...
Välsignelse. Tillåtelse.
Det ena eller det andra.
Men hon var för snabb.
Ja. Jag fick nästan en chock själv.
Ja. Det stämmer.
Vi börjar i september, så det har varit ganska hektiskt som ni kan föreställa er.
Därför har jag inte kunnat komma till Miami förrän nu
och säga till er båda personligen
att ni verkligen har uppfostrat världens bästa dotter.
Hon inspirerar mig varje dag att bli en bättre man.
Jag vill lära av henne, jag vill bli som hon...
Så inget skulle göra mig lyckligare
än att få din välsignelse att gifta dig med din dotter, sir.
Ja.
Men en ideell...
-Billy! -Papi!
Självklart har du min välsignelse.
Sa du att ni börjar jobba i september?
Ja.
-Det är om två månader. -Japp.
När har ni tänkt gifta er?
I augusti.
Vi vill hinna med smekmånaden innan vi åker till Mexiko.
Naturligtvis. Men tycker ni inte att det är lite galet?
Hur ska vi få till ett bröllop på en månad?
Ja, det är för bråttom.
Varför inte vänta ett år? Eller två.
Ni vet, lära känna varandra lite.
Nej. Vi vill börja vårt liv tillsammans.
Jag förstår, men det är lite knappt om tid.
Det kommer att driva upp kostnaden.
Det är det minsta bekymret.
Tja, papi, vi vill inte ha nåt stort, flådigt bröllop.
Vi vill ha något enkelt och...
-Intimt. -Och intimt.
Och vi vill betala för det själva.
Två advokater, nykläckta från college,
som jobbar för en ideell organisation, ska betala för bröllopet själva.
Jag är brudens far,
brudens far betalar för bröllopet.
Om jag bara får förklara situationen...
Det finns inget att förklara.
Jag är brudens far, och jag betalar för bröllopet.
Och jag ska föra min dotter fram till altaret.
Sir, tack för en fantastisk kväll. Du har en fantastisk dotter.
-Jag är mycket lyckligt lottad. -Det är du.
Kl. 09.00?
-Tidigt på morgonen. -Perfekt.
Jag ser fram emot det.
-Kom. -Vart tänker du ta vägen?
Med Adán.
Nej, nej. Sakta i backarna.
Jag vet inte hur ni gör i New York.
Det ni gör i New York stannar i New York. I Miami...
I Miami, i detta århundrade, kan man sova med sin fästman, Billy.
Godnatt. Ha en underbar kväll.
Tack, mamma.
Ta hand om dig.
-Adán, fly snabbt medan du kan. -Jag älskar dig, pappa.
Gå nu.
-Kom. -Är det här verkligen okej?
Ja, lita på mig.
Jag känner pappa.
Jag förstår inte vad hon ser i honom,
med hans fejkade bohemiska, mjuka vegetarianröst.
"Jag vill lära av henne. Jag vill bli som hon."
Verkligen? Vilken mes.
Och: "Vi kommer inte att göra våra val baserat på pengar"?
Du vet vad det betyder. Vi får försörja dem.
Tja, lyckligtvis älskar du att arbeta hårt.
Så pengar blir inget problem.
Hon kommer att sluka honom levande.
Han är inte alls som vi.
Det kanske är poängen.
Verkligen?
Jag behöver utrymme.
Du förväntar dig att jag ska sova på soffan.
Bara tills bröllopet är över.
Sen kan du skaffa ett eget ställe.
Sov så sött.
Billy.
Vilken dag.
Pappa, var är du?
Hallå?
Pappa, var är du?
Han gömmer sig förmodligen.
Pappa!
Hallå. Titta på det här.
Jag kände inspirationen rinna till
och jag ville fånga den innan den försvann.
Hur mår ni? Hej.
-Allt väl? -Jadå.
Bäst att du byter om.
Bröllopsplaneraren är här om 20 minuter.
Bröllopsplanerare? Vilken bröllopsplanerare?
Vi hade ingen bröllopsplanerare.
Varför behöver vi en bröllopsplanerare?
För att vi bara har en månad på oss att planera ett bröllop,
och vem ska göra det? Du?
Du.
Titta inte på mig.
Vem är den här personen?
Hon heter Natalie Vance.
Hon har ett jättefint Instagram. Mycket professionell.
Och hon har gott rykte.
Natalie Vance med fint Instagram. Fantastiska meriter.
Har hon gjort några bröllop?
Hon brukade arbeta med Becky Weisz, så hon har gjort många.
Mycket imponerad. Kaffe?
Ursäkta. Har ni möjligen te?
Te?
Jag ordnar det.
Hon är här.
Hej. Bor familjen Herrera här?
Herrera.
Hos familjen Herrera?
La familia.
Och bruden.
Jösses, du är helt enkelt bedårande.
Och jurist också? Det är inte rättvist.
Tack så mycket för att du gör detta. Du räddar oss.
Okej. Vi har en månad på oss att säkra lokal,
catering, klänningar, skicka inbjudningar, göra en önskelista, designa en webbsida.
Påfyllning.
Vad tänker vi om temat?
-Ett tema? -Vad menar du, tema?
-Tema? -Jag tänkte inte på nåt tema.
Okej. Vad vill vi ha?
Stort bröllop? Litet? Dag? Kväll?
-Kväll. -Stort.
-Dag. -Litet.
Vi tänkte oss en liten ceremoni, väldigt intim.
En vigsel i solnedgången vid stranden vore fint.
Eller i en lada.
-Rustik. -Glasburkar och säckväv.
En lada? En strand?
En präst och en kyrka, då?
Ja. Du vet, en bröllopsfest. Du går med släp nedför gången.
-Smoking. Isskulpturer. -Gala.
Ett ögonblick, bara. Vi vill inte ha ett katolskt bröllop.
Vadå, inget katolskt bröllop?
Vem ska förrätta vigseln, då?
Min guide Monica från Zen Center, New York.
Så, en yogalektion istället för ett bröllop?
-¡Ay, caramba! -Tyst.
Okej, allt det här är fint, men vi måste tänka på ett tema.
Vi tänkte "Gamla Miami". Ni vet, traditionellt men fräscht.
-Lite gammaldags. -Nymodigt.
-Cigarrer. -Gamla bilar, typ, Kuba, vem är hon?
-Salsa. Salsamusik. -Salsadans.
-Salsa verde. -Salsa roja.
Salsa...
Kryddad.
Har du typ, nån presentation eller nåt att visa oss?
Ja, papi.
Kyler, Wi-Fi.
TV. Tack, tjejen.
Ja, tjejen.
Vad blir det här?
Okej. Första förslaget. Flamencos och flamingor.
Vad har de med varandra att göra?
-Det är ett latinskt bröllop. -Latinx.
Ett latinx-bröllop i Miami.
För det första vet jag inte vad latinx betyder.
För det andra är flamenco från Spanien, de är från Mexiko, vi är från Kuba,
så hur hänger dessa idéer ihop?
Man lär sig saker.
Tack för att du ställer mig till svars.
Det här är grejen.
Det är därför vi marscherar.
Kyler, hoppa över bilderna om queso-fontänerna.
Poängen är att detta inte är kulturell appropriering...
...snarare kulturellt...
-...firande. Visst? -Firande.
Ett firande är okej, men inte en Broadway-produktion.
Har du ett visitkort?
Nej.
Var är ditt kontor?
Aquí.
Du sa ju att hon hade erfarenhet.
Hon har goda vitsord.
Okej, boomer.
Beklagar att jag inte har små visitkort för affärer
som plundrar moder jord.
Ni tillhör en annan generation, eller hur?
När ni föddes rökte bebisar cigaretter,
mjölkutköraren levererade mjölk
och andra världskriget hade precis slutat.
Men tiderna har förändrats, och det finns ingenting
jag inte kan göra med den här telefonen.
Poängen är att jag inte är en bröllopsplanerare.
Jag är mer än en bröllopsplanerare.
Jag fattar att ni vill vara lite annorlunda, eller hur?
Bohemiska, med lite Tulum-vibbar.
Medan du vill vara typ en Tommy Bahama-kille, eller hur?
Typ, röka en kubansk cigarr med dina kompisar och din kundkrets,
och ha ett typiskt miljardärsbröllop.
Jag fattar. Okej.
Mitt jobb är att vara er ekonomiska rådgivare, familjeterapeut och stylist.
Ert jobb är att njuta av evenemanget. Ge mig en gästlista och en kontantinsats.
Har du en avbetalningsplan?
"Avbetalningsplan."
Jag gillar pappaskämt. Så typiskt.
Okej. Vi glömmer temat,
och söker upp en lämplig plats.
Vill du ha en plats?
Jag har också en telefon.
Här.
Tack.
Verkligen? Biltmore?
Vanedjur, din far.
Jag var med i ombyggnadskommittén.
Vi vet, pappa. Du berättar det varje gång vi kommer hit.
Okej. Nu går vi.
Trevligt att se dig.
Vad sägs? Titta på stället. Fantastiskt.
-Hej, Colin. -Mr Herrera.
Hej. Trevligt att se dig.
Vill du hälsa Michelle att hennes favoritarkitekt vill träffa henne?
Hur mår du? Bra?
Föredrar ni grön lins- eller butternutpumpa-soppan?
Butternutpumpa.
Utsökt, va? Butternutpumpa, eller hur?
Okej.
Så här tänker jag.
Vi har orkestern här.
Pang! Orkester.
Dansgolv.
Och här har vi familjebordet.
Familjebordet. Långt bord.
En uppsättning bord här.
Herreras. Castillos. Bröllop.
Biltmore. Prakt.
Ska du ha Los Inmortales?
Självklart. Tío Walter och Inmortales
med klassikerna. Alla är glada.
Vänta, pappa. Jag älskar tío Walter, och inget ont om Los Inmortales,
men det är inte bara kubaner på bröllopet,
utan också Adáns familj,
våra vänner, och vi vill inte ha en orkester.
Vi vill ha en DJ.
En DJ?
Ja, en DJ.
Och det här rummet är för stort för 50 gäster.
Femtio gäster? Säg 50 kusiner.
Dessutom har vi vänner, mina klienter.
Pappa, jag vill inte gifta mig med 200 främlingar som jag inte har träffat
på vadå, tio år?
Och jag känner inte hälften av dina kusiner.
Det gör jag knappt själv.
Vilket bättre tillfälle att få kontakt med dem än ett familjebröllop?
Låt mig bara säga en sak.
Det här är vårt bröllop, pappa.
Tja, både ja och nej.
Cómo que? Både ja och nej?
Både ja och nej.
Ditt namn står på inbjudan, men mitt namn står på checkarna.
Okej. Så eftersom du betalar,
så ska du bestämma allt?
Ja. Traditionellt är det så det fungerar.
Den med pengarna bestämmer reglerna.
Sofi, snälla du. Jag vill bara ge bort dig
inför min grupp, mina vänner. Det är viktigt för mig.
Sa du "Ge bort mig"? Pappa, jag är inget du bara kan sälja av.
Nu slutar vi, okej?
Jag kom inte över Atlanten för att sova på tío Walters golv,
jobba för att kunna plugga, bygga upp firman
så jag har råd med nåt sånt här,
och sen höra dig stå och säga att jag inte får fira
denna fantastiska händelse med vår familj, våra vänner.
Pappa. Det här handlar om oss.
Okej. Jag bryter in.
Häromdagen lyssnade jag på en otrolig podcast
med Drake, som pratade om upplevelsen som invandrare.
Hörde ni den?
Nej.
Hur som helst, jag vet att han är kanadensisk och ni är latinska,
men det fick mig att tänka på invandrare.
Folk i exil.
I exil. Förlåt mig.
Poängen är att det alltid är likadant.
Föräldrarna vill bevara sina traditioner, men inte deras barn.
Så har det alltid varit.
Och jag kan relatera.
Jag ville ha Sex and the City -tema för min bat mitzvah,
men mina föräldrar sa nej.
Jag är en Charlotte.
Jag är en Samantha.
Och du, fröken, måste vara lite Carrie i den här storyn,
medan mr Big här borta borde
sluta mansplaina hur man ordnar ett bröllop.
Okej, papi. Lyssna nu.
Det är ett samarbete, eller hur?
Du måste vara nöjd, du måste vara nöjd. Och vi ska få det att fungera.
Överens? Nu går vi och handlar bröllopsklänning.
Hör på, vi har bokat tid om 15 minuter.
Betalar jag klänningen eller hyran?
Maräng...
...tårta...
...tråkig...
...för brudlik.
Ursäkta?
Hej. Vilka andra designers har ni?
Vi har tyvärr inget för dig här.
Du är nog i fel butik.
Jag måste be dig att gå härifrån.
Jag bara skojar. Jag jobbar inte här.
Jösses, du är hopplös.
Cora, det här är Vanessa, Adáns kusin.
Också en mycket god vän till mig från New York.
-Hej.
Okej, familjen, så här är det.
Vi kommer inte ha tid att skräddarsy en klänning,
så vi får ändra en färdig.
Pappa, vilken budget jobbar vi med?
Budget?
Vad hon än vill ha.
Det låter fint, tjusigt,
men man bör aldrig sätta en brud i en klänning hon inte har råd med.
Så, priserna varierar vanligtvis härifrån...
...och hit.
Så, var landar vi?
Vad sägs om där?
Okej.
Ring Esé Asénabor, Vera Wang och Zuhair Marad.
Kul.
Jag menar, den här...
Den här klänningen är...
...inte min stil. Det är inte jag.
Den är så tung.
Prova Vera Wang.
Nej.
Och pappa skulle slå ihjäl mig.
Snälla.
Du kan be om en provning med Vera Wang själv...
...och han skulle ändå säga ja.
Det är inte sant.
Vad hände hos Ophelia's?
Alltså, jag är nog inte skapt för att ha en chef.
Så, jag ska starta eget.
Behöver du inte lite erfarenhet för det, Cora?
Som vadå? College?
Som college. Ja.
Alla måste inte följa reglerna, Sof.
Okej.
Tía Pili kunde ha gjort hennes klänning, vet ni.
Hon gjorde din klänning.
Ja, det gjorde hon.
Och jag såg ut som en statist i en Pat Benatar-video.
Och jag såg ut som en maître d' från Versailles.
Ja, det gjorde du.
Här kommer hon.
Jag kan inte bärga mig!
Jag vet, jag vet.
Okej, vad hände?
Jag vet inte, jag...
Det kändes inte rätt.
Vad gör vi nu?
Y ahora, jag tänkte...
Cora...
...gör min bröllopsklänning.
-Va?
-Är du designer? -Hon är en väldigt bra designer.
Nej, inte än.
Du sa att du ville ha en chans.
Det här är din chans.
Ja, men jag har varken pengar
eller material, och vi har ont om tid.
Ja, eso la cosa...
Blir det inte för mycket press med tanke på tiden,
att hon ska göra alla klänningar?
Vet du vad?
Istället för att vara här...
...kan vi vara här.
Okej, låt oss ge allt det till Cora.
-Ja! -Ja. Cora!
Gör mina brudtärnors klänningar också.
Åh nej.
Det är fem plus en. Det är...
Sex klänningar.
Lätt som en plätt.
Där rök din provision.
Vad har jag gjort?
Jag kommer med vin och brudtärnor.
Hej.
Justin, ta den här till uteplatsen. Snälla du. Tack.
Kom in. Det är öppet.
Adán.
Mr Herrera.
Välkommen. Kom in.
Vi ser matchen.
Hur mår du?
Bara bra.
Har dina föräldrar kommit hit?
Nej, de landade just.
Jag ville bara prata lite snabbt med dig om en sak
-innan de kommer. -Bra. Jag vill prata med dig också.
Vi tar en drink.
Klockan 11.00?
Det är aldrig för tidigt att skåla för Adán och Sofi.
För Adán och Sofi.
Sir, jag ville bara lätta mitt hjärta.
Jag kom till det här landet tomhänt.
Jag jobbade hårt för att bekosta min utbildning,
byggde ett eget företag, och tack vare det
kunde jag bygga det här huset.
Och om du jobbar väldigt hårt
kommer du också att kunna bygga ett sånt här hus en dag.
Angående det, jag är typ i en...
Saken är den att min dotter, Sofi...
...är van vid en viss livsstil.
Och jag vet att du vill göra henne lycklig.
-Eller hur? -Ja, och jag är glad
-att vi pratar om det. -Du har sån potential att göra det.
Men det där ideella jobbet kommer inte att räcka till,
för när allt kommer omkring blir vi män
bedömda efter vår förmåga som försörjare.
-Och, du vet... -För allt handlar om...
Ja, och det känns svårt att ha det här samtalet.
-Jag vet inte hur jag ska säga det, men... -Du.
Se på mig. Det är inget att skämmas för.
Om du nånsin behöver nåt, kommer du till mig.
Och du förstår, min far...
Oj! Vilken högerkrok!
Upp med dig!
Ser du? Han lär inte resa sig.
Stackars kille.
Stackars kille?
-Okej. -Jag tycker bara synd om nån
som inte har annat val än att slåss för pengarna, du vet?
Vill du att jag ska byta kanal?
-Nej, det här är ditt hus. -Nej, då.
Vilken sport vill du helst titta på?
Jag tittar inte mycket på sport.
-Tittar du inte på sport? -Nej.
Sportar du?
Jag gillar att fotvandra.
Fotvandring är ingen sport.
Lärde din far dig ingen sport? Tog han inte med dig på några matcher?
Jodå. Han har ett fotbollslag
och vi gick och såg dem spela varje vecka tills jag tröttnade.
Hej, karlar.
Adán, kommer dina föräldrar snart?
"Har ett fotbollslag"?
-Jaha. -Jag måste värma frikassén.
Låt mig hjälpa dig.
Vilken glaskäke!
Jag vet.
Han är uträknad.
Han fick en rätt i nyllet.
Ja.
-Japp, det är de. Jag hämtar dem. -Är de här?
De är här.
-Adán, vänta. Jag måste fråga en sak. -Kommer du?
-Kom nu. -Hallå.
Vad har du gjort med håret?
Ifall du hade glömt det,
gifter vår dotter sig om två veckor.
Du är väldigt fin.
Snällt att du lägger märke till det, Guillermo. Kom nu.
Hernán.
Sköt dig nu.
Hallå!
Mr Herrera, det här är min far, Hernán Castillo.
Ge mig en kram, svärförälder!
För ett ögonblick sedan var vi ingenting,
och nu är vi släkt!
Det är sant.
-Ingrid, eller hur? -Ja!
Du är lika vacker som din dotter.
-Hej.
Hej, jag heter Julieta, trevligt att träffas.
Hej, Julieta, du måste vara Adáns syster.
Guillermo Herrera. Mucho gusto.
Alltså...
Jag är faktiskt Hernáns fru.
Trevligt att träffas.
Och faktiskt...
...det här är min mamma, Marcela.
Den tidigare mrs Castillo.
Jag ska visa er nåt.
Det här är lille Hernáncito.
-Titta så söt han... -Underbar.
Det är Adáns lillebror. Hur söt är han?
Jag vill visa er nåt.
Ni kommer inte att tro det.
Absolut inte.
Jag ska visa er.
-Vänta lite bara. -Du får ta barnet.
-Ta barnet du. -Jag ska visa er.
Jag tatuerade in hans födelsedatum.
Tjusigt.
-Tjusigt. -Så fint.
Och jag ska tatuera in ditt och din brors, okej?
Ingrid.
-Visa mig ert vackra hem, tack. -Absolut.
-Kom. -Ja.
-Tack, raring.
Hur var resan? Var den bra?
Goda drinkar. Du vet, champagne...
Äger han ett fotbollslag?
Ja.
Måste man inte vara mångmiljonär för att äga ett fotbollslag?
Vet du att det finns två stora ölföretag i Mexiko?
Jag vet.
Han äger det ena.
När tänkte du berätta det för mig?
Jag försökte.
Men du lät oss inte prata.
-Jobba pro bono, va? -Gosse.
Om jag hade ett privatplan skulle jag bygga hus åt hemlösa.
Vet du hur det blir? Vårt barnbarn kommer att växa upp och bli en snorunge.
För självklart blir det en pojke.
Du vet vad jag menar.
Jag hoppas bara att Sofi äntligen vaknar upp efter det här,
innan Adán byter in henne mot en ny modell.
Äpplet faller inte långt från trädet, Castillos tradition.
Så så ung den stackars flickan är.
Det kommer inte att hända.
Du vet, Sofi sa att Hernán tog sin farfars bryggeri
och gjorde det till Mexikos största.
Så han har fått jobba för att bli så här rik.
Berättade Sofi det?
Ja.
Du vet, hon är inte bara pappas lilla flicka.
Nu är det showtime. Kom.
-Tack.
Ursäkta, jag är allergisk mot räkor.
-Vi tar bort glaset från henne. Billy. -Tack.
Ursäkta.
Hur träffades ni två?
Jag var hans helare.
Så det är vad de kallas...
Damerna, snälla ni.
Hur går bröllopsarrangemangen?
Har ni hittat en kyrka?
Ja, beträffande det där...
Nej, de vill inte ha ett katolskt bröllop.
-Inte? -Nej.
Ursäkta att jag frågar, men talar ni spanska?
Självklart gör vi det.
Så varför pratar vi engelska?
Jo, för att vi är i USA.
Vi kom hit väldigt unga och måste lära oss engelska.
Vi talade spanska hemma. Men alla pratade engelska i skolan och så,
så det var svårt att uppehålla det.
Självklart.
Jösses! Jag måste gå och rapa bebisen.
Hon har varit så sen hon blev mamma.
-Jungfruns död. -Just det.
Dags att skaffa en ny leksak.
Okej.
Var vill ni ha mottagningen?
Tja, vi har inte hittat nån plats än.
Vi letar efter nåt speciellt.
Tja, vi har faktiskt hittat nåt speciellt.
Det heter Biltmore Hotel
och jag satt med i ombyggnadskommittén där.
Men det är tydligen inte tillräckligt unikt för min dotter.
Pappa...
Nej, jag menar, vi gifte oss i en bingohall.
Men min dotter är visst uttråkad av Biltmore.
Pappa, jag är inte...
Jag är inte uttråkad av Biltmore.
Men det är lite för flådigt för oss,
och som vi har sagt tidigare
vill vi ha nåt mindre och...
-Mer intimt.
Kanske vid havet, eller här.
-Ja. -Sofi, nej.
Det skulle aldrig fungera.
Det här huset är alldeles för litet.
Litet?
Pappa.
Jag betraktar inte direkt det här huset som litet.
Jag menar inte litet på det sättet.
Jag menar, bara min gästlista är femhundra personer.
-Femhundra? -Och då har vi inte
räknat din mammas och styvmors gäster.
Pappa, det här är vårt bröllop
och du måste respektera våra val. Okej?
Ungdomar. De tillbringar fyra år i Amerika
och plötsligt är de gringos.
Vad väntar du dig, mijo?
Att jag ska vara gäst på min egen sons bröllop?
Ja.
Femhundra gäster är lite mycket.
-Eller hur? -Ja, det är många.
Ni skulle se bröllop i México.
Fantastiska.
Ja, men vi är inte i México . Vi är i Miami
och kostnaderna är mycket högre här...
Oroa dig inte för pengarna, consuegro.
Hur många gäster hade du tänkt dig?
Jag betalar för resten.
-Betalar du för resten? -Ja.
Andas.
Jag vill inte belasta dig med mina behov.
Nej, okej, ursäkta, jag uppskattar gesten,
men jag är brudens far
och brudens far betalar för bröllopet.
Jag bryr mig inte om de där gamla traditionerna.
Nej, men det gör jag,
och det är så det kommer att göras, tack.
Okej.
Men låt mig i så fall ordna en liten förlovningsfest
där familjerna får träffas.
Jag har en båt här, i marinan.
-Vi kan göra det här. -Låter fantastiskt.
-Perfekt. -Tack, Hernán.
-Tack. -Skål för bröllopet.
-Ja. -För bröllopet.
För bröllopet.
Skål.
Consuegro, jag bryr mig inte om de gamla traditionerna.
Jag betalar för resten. Kom till min båt.
Vi kan tatuera oss allihop.
Han försöker åtminstone att vara älskvärd och vänlig.
Gör inte jag det, då? Jag bjöd in dem till huset, eller hur?
Vad skulle jag göra?
Ta med dem på skydiving?
-Alltså. -Hur som helst,
vi borde gå igenom grundreglerna, så ingen misstänker att vi ska skiljas.
Klokt.
Kan vi hålla hand?
Det kan vi.
Kan vi dansa?
Om nödvändigt.
-Kyssas, då? -Absolut inte.
Nej.
Så vad kan vi göra?
Vad sägs om det vanliga?
Vi kommer till festen som ett par, vi säger hej till alla,
sen ignorerar du mig resten av festen.
Ingen kommer att misstänka nåt.
Tío, det här är en intim fest, inte en fisketur.
Jag vill laga ceviche åt dem.
Herregud.
Hur rik är han egentligen?
Är det där hans båt?
Tur att det var intimt.
Hallå, consuegros!
Ta lite champagne och kom ombord!
Är han en Bond-skurk eller?
Vem han än är så är han min nya bästa vän.
Tack, min vän.
Ozuna!
Michael Mann och Don Johnson kom varje lördag
och åt på min restaurang när de filmade Miami Vice.
Min man drev stället, och jag var kökschef.
Fantastisk. Vad hände sen?
Luisito dog, och vi måste stänga.
Han var ett helgon.
Jag beklagar verkligen.
Nej, det är ingen fara.
-Som jag sa... -Mamma.
Prima Yolanda letar efter dig.
Hon säger att hennes brylépudding är godare än din.
Hon vet inte ens hur man vispar ägg.
Den brylépuddingen är från ett bageri.
Jag tänkte att du behövde en paus.
-Nej, hon är härlig. -Det är hon.
Jag kan se var ni får gnistan ifrån.
Oj, tack.
Adán sa att du är inredningsarkitekt.
-Sa han det? -Ja.
Det var ett tag sen, men jag har gjort några saker.
Jag har precis köpt en hotellkedja.
Du kanske kan hjälpa mig att göra om den.
Verkligen?
Jag måste varna dig. Jag är inte billig.
Det borde du inte vara heller. Kom, så dansar vi.
-Vi kör.
Cora säger att
Los Inmortales inte kommer att spela på Sofis bröllop.
Tiderna förändras, antar jag.
Ingen präst, ingen kyrka.
Wow.
Tío, jag kan inte bråka med Sofi om allt.
Jag fattar.
Men om inte vi bevarar våra traditioner, vem kommer då att göra det?
Vem?
Håll i det här.
Där är Ozuna.
Ozuna!
Har du hört talas om Inmortales?
Följ med mig.
Ursäkta, är det räkor i?
Hur mår brudens far?
En son är en son tills han gifter sig, men en dotter är en dotter hela livet.
Lite gammalmodigt.
Klassiker dör aldrig.
Fullträff.
I alla fall, jag måste be om din underskrift här och här.
Mariachiband?
Fyrtiofem kilo carne asada gjort på wagyu-kött?
Wagyu från Florida kan vara lite segt, så vi importerar det.
Självklart. Importerat. Vem godkände detta?
Hernán.
Fyrverkerier för 10 000 dollar. Vem är han?
Den store Gatsby?
Jag vet inte vem det är, men...
Tusen gäster?
Tusen gäster!
Det där gick ju bra.
Ursäkta, jag måste prata med dig.
Billy, det här är min mamma.
Du uppfostrade en ängel, en sån fin flicka.
Tack, kära du.
Okej. Alla är här, samlas här.
Jag har en överraskning.
-En till? -Ja.
-Toppen. -Natalie!
Var är... Natalie, kom hit.
Wow.
Jag har precis köpt ett övernattningshus. Kom.
-Har du köpt det här? -Va?
Eller snarare, jag bytte till mig det.
En vän som inte kunde betala ett lån från vår bank sa till mig:
"Ta mitt hus i Miami." Jag sa: "Nej..."
Men man behöver alltid ett hus när man vill komma och hälsa på.
Så jag sa: "Varför inte?"
Det är vackert. Spektakulärt.
Men jag vill byta färg.
Jag gillar också spansk arkitektur,
så jag trodde att du skulle gilla det.
Eller hur, Billy?
Det är italienskt.
Billy...
Sköt dig nu.
Fontänen fungerar inte.
Ring Pancho och be honom fixa den.
Tack, älskling.
Hernán, vilket vackert hem.
Instämmer. En fantastisk plats för ett bröllop, eller hur?
Ja. Jag menar, vi vill bara gifta oss.
Du ville ha ett utomhusbröllop.
Ett perfekt sätt att inviga det nya stället och ha det här, eller hur?
Vad säger du, Natalie?
Vi får inte tag i tillräckligt med salladsgafflar.
Sluta snacka, Kyler.
Ja, vi kan!
Nej, vi kan inte!
-Ursäkta? -Jag sa:
Nej, vi kan inte!
Du kan inte bara valsa in
och genomdriva din vilja för bröllopet som jag håller för min dotter.
Vad genomdriver jag?
Fyrverkerier för 10 000 dollar,
tio lådor tequila från Guadalajara, mariachiband,
hundra tallrikar carne asada.
Jag erbjöd mig att betala för det.
Får jag inte ha mina traditioner på min egen sons bröllop
bara för att du misstycker?
Traditioner?
Från vilken del av México kommer japanskt wagyu-kött?
Det är en modern variant.
Jaha? För 150 dollar per person. Sen stöter du på min fru.
-Pappa! -Vad?
Billy, inte nu. Nej.
Du borde ta och lugna ner dig, kompis.
Nej, det är du som borde lugna ner dig.
Jag kom över havet helt tomhänt.
Du kom med flyg.
Ja. Men många av oss gjorde inte det.
Vi kom inte till det här landet för att nån åldrande hipster med lustyacht
ska kunna komma och påtvinga oss ett bröllop för tusen personer.
Tilltala mig på spanska, din napoleonska kuban!
Jag tilltalar dig på spanska, pajas!
Och du då, "vitexikan"?
Vem kallar du "cubano"?
Nej.
Du är en smaklös "vitexikan".
Det kan du vara själv!
(SJUNGER KUBAS NATIONALSÅNG)
Vad är det med er galningar?
Var tysta!
Vad är det här, latinos mot vita?
Vi är alla latinos här.
Ni borde skämmas.
Ni tar en dag som ska handla om våra barn
och låter den handla om er själva.
Hur kunde du skämma ut vår familj så?
Det här huset är härligt.
Och det är vad vår dotter vill ha.
Men det är inte vad jag vill ha.
Så den som betalar bestämmer reglerna?
Ja, just det!
Han erbjöd sig att betala, Billy.
Jaså? Men jag är brudens far, inte han.
Och det är jag som bestämmer, inte du.
Och jag är emot bröllop utan skor.
Och jag är emot bröllop med zen-präster.
Och jag är emot bröllop med tusen gäster.
Och jag är emot att min flicka gifter sig med den pojken.
Pappa!
Du är bara brudens far.
Du får inte bestämma vem jag ska gifta mig med.
Så om två veckor går jag nedför gången
och gifter mig med den mannen,
vare sig du är bredvid mig eller inte.
Och om du inte vill vara där, pappa,
är det ditt beslut.
Jag är så ledsen.
Du gick för långt.
Fan också.
MEDDELANDE FRÅN: DAVID H.
Okej.
Du behöver inte fortsätta låtsas. Svara honom.
Svara vem?
David. Han som sms:ar dig jämt.
Lägg av. Du är patetisk.
-Är jag? -Ja.
Vem är han? Och varför döljer du det?
-Jag döljer inget. -Okej, så svara honom.
-Vill du att jag ska svara honom? -Ja.
Okej, då.
"Hej David.
Kan inte prata just nu.
Men när kan vi äntligen träffas och diskutera skilsmässoärendet,
för jag orkar inte med det här en sekund till.
Tack."
-Skicka. -Vem är David?
Min advokat.
Idag borde ha varit en kul dag.
Men du förstörde för alla.
Och varför?
Kanske för att saker och ting inte gjordes enligt dina normer.
Vem utsåg dig till alltings mått?
Jag trodde att du hade fattat vid det här laget,
men det är tydligt att det inte kommer att hända.
Det får vara nog.
ÅRETS ARKITEKT EN TRADITIONELL MAN
Jag är då ingen brudtärna.
Jag trodde att du var hennes collegevän eller nåt.
-Jag menar, du ser bra ut. -Okej.
Älskar vi den?
-Du ser fantastisk ut. -Åh, herregud!
Den är underbar.
-Cora, så vacker. -Cora, allvarligt.
-Du har gjort ett fantastiskt jobb. -Jösses.
Ingen fara.
Det ska vara klart till bröllopet.
En del vill faktiskt ha löstagbara ärmar.
-Just det. -Ja.
-Trendigt.
Kan jag prova min?
Jag behöver två dagar till.
Två dagar till? Bröllopet är om fyra.
-Okej, vi ligger lite efter. -Lite?
Börja inte nu, Sofi. Du kommer att göra mig nervös.
Är du mer nervös än jag?
-Är det där min brudklänning? -Ja.
Jag baserade min design på det.
Med axelvaddarna.
Ja.
Sätt på dig den.
Ja, mamma. Snälla.
Det är Sofis stund, inte min.
Nej, mamma. Larva dig inte.
-Vi tar till våld. -Du måste.
-Säkert? -Ja, du kan.
-Kom igen. -Jag hjälper dig.
Jag får nog inte på mig den.
Sätt på dig den!
Okej.
Du behöver ju inte dra upp blixtlåset.
Vänta.
-Okej. -Efter alla dessa år.
Jag har aldrig varit så nervös för det här.
-Okej. Nu så. -Herregud.
-Jag borde verkligen ha skaffat vaselin. -Ja.
Du måste smörja in mig.
Mamma, var försiktig, du föll nästan!
Du knuffar snart omkull mig.
-Okej, vänta. -Okej.
Okej.
-Kära... -Sådär ja.
Jag tycker verkligen synd om henne. För...
Hej.
Stör jag?
Jag tog med snacks.
Från Vicky's.
Okej.
Jag ställer det här och går.
Förlåt mig.
Jag är fortfarande arg på dig.
Du vet.
BRUDTÄRNOR
Gjorde Cora det här?
Ja.
Hon är skicklig.
Hon är rörig, men hon är skicklig.
Herregud!
-Så tjusigt. -Underbart.
Idag är din dag.
Nej, mamma. Vi kan dela den.
Läget, min mexikanska broder?
Är du redo att se det riktiga Miami?
-Jadå. -Ja.
Får jag höra ett "Ja, för tusan"?
-Ja, för tusan.
Du, det är inte din begravning. Ikväll är det din kväll.
Ja, för tusan.
Var är din pappa? Kommer han inte?
Han mådde inte så bra.
Vad är det här, en begravning, eller? Maka på dig.
Nu åker vi.
Din goding!
Wow.
Jag älskar dig, raring! Herregud.
Jag kommer att få en hjärtattack.
Hallå, var är brudgummen?
Nej, nej.
Ring 112. Partypolisen är här.
Så du försöker gömma dig?
Killar.
-Det är inte så lätt, brorsan. -Nej, nej. Hallå.
-Hej. -Duktig flicka.
-Hallå. Nej. -Akta skorna!
Hallå.
Billy är i närheten. Kom igen.
Det är din tur att dansa.
Nej. Ni måste gå genom honom.
Amor, hur mår du?
Hur är svensexan?
-Jag hör inte. Hur var middagen? -Det var gott.
Vi testade en ny restaurang vid Coconut Grove,
men det får nog räcka för ikväll.
Ja. Samma här.
Vi ska bara ta några öl och åka hem.
Du behöver inte låtsas.
Jag gillar inte det där med att utnyttja kvinnor för pengar.
Du vet...
Så varför lät du Junior planera din svensexa?
Amor, måste lägga på. Älskar dig.
Vi ska fixa ett ligg åt dig, abuela.
Tack.
Nu dansar vi.
Jag borde inte.
Det är våra barns bröllop!
Det är sant.
Din dotter, min son, våra barn!
Okej.
Det där jag sa...
...till dig och om dig häromdagen på ön
var oförlåtligt.
Billy...
Jag tycker också att min pappa är jobbig.
-Snällt av dig. -Jag förstår.
Det är väldigt snällt av dig, men du förtjänar en förklaring.
Jag har inte varit mig själv på sistone för...
...Ingrid och jag ska skiljas.
Billy...
Jag är ledsen. Jag...
Vi skulle berätta för Sofi häromkvällen...
...men så berättade hon om sin förlovning med dig,
så du kan förstå hur jag kände
när jag fick veta att hennes nya pojkvän skulle ta...
Ta min flicka ifrån mig till Mexiko.
Hela min familj håller på att falla samman.
Så förlåt att jag tog ut det på dig. Jag vet att det inte är ditt fel.
Fast när allt kommer omkring...
...är det ju det.
Bara för att förklara...
Det var inte min idé att återvända till Mexiko.
Vad menar du?
Tja, jag älskar New York.
Ingen kände mig där. Jag kunde vara mig själv.
När jag träffade Sofi visste jag att hon gillade mig för den jag var.
Så varför åker ni tillbaka till Mexiko?
Hon hittade ett jobb där som var viktigt för henne.
Så det är du som följer henne tillbaka till ditt land?
Ja.
Ironiskt.
Ja.
Och du själv?
New York, din karriär? Dina egna planer?
Min plan är att hitta ett liv bredvid din dotter.
När hon såg alla invandrare som satt fast vid mexikanska gränsen, du vet...
...berättade hon hur ni kämpade för att komma hit.
Hon kände att hon måste göra nåt åt det.
Så jag valde att följa henne.
Jag ska berätta för Sofi om skilsmässan när ni är tillbaka från smekmånaden.
Så jag vill att du håller tyst om det här.
-Billy... -Jag vet att det är mycket begärt.
Jag vill bara att du ska förstå...
Tja, jag vill inte att ni gifter er utan att veta att jag är för det.
Så du är för vårt äktenskap?
Självklart är jag det.
Ursäkta. Ville ni vara i fred?
-Nej, vi är klara här. -Ja.
Kom, papi.
Vad gör du? Du har ju hjärtproblem.
Jag kan dö när jag gör det jag älskar.
Okej. En sista kyss. Nu går vi. Jag kör hem dig.
-Vänta, nej... -Okej. Nu går vi.
Tack och hej.
Jag känner mycket press från er...
-Shots. Kom igen! -Okej.
Det är första gången jag går ut sen Hernáncito föddes.
Jag vill inte gå hem än.
Jag ser efter Hernáncito om du vill ha sovmorgon.
-Ja. -Har du pumpat mjölk?
Ja.
Den ligger i kylen. Vill du göra det?
-Jadå. -Tack!
Alltså, jag trodde att ni hatade varandra.
Nej. Vi vill bara få Hernán att tro att vi slåss om honom.
Ni två har verkligen kommit långt.
-Kom, så dansar vi. -Nej. Det är min drink.
-Det är din möhippa. -Jag vet.
Jag är bara orolig att du ska vakna bakfull imorgon,
och du har alla de där klänningarna att göra klara.
-Du. -Jag bara säger det.
Lugn. Jag klarar det här.
Cora, bröllopet är om två dagar.
Jag vill bara att du tar det lite mer seriöst.
Såklart. Du...
Sofi, du är så mogen, och jag är så rörig.
-Du är inte rörig. -Jag borde följa ditt exempel.
Jag ska gå tillbaka till jobbet medan alla andra
-är ute och firar. -Det var inte så jag menade.
-Ha så kul! Hej då! -Vänta. Allvarligt?
Imorgon har hon glömt det där.
Gode Gud.
-Två till, tack. -Ja, tack.
Och en åt henne.
Papi, det är oväder på väg.
Stormvarning.
Det kan bli intensivt vid kusten.
Modeller visar några regnfria områden...
Jag tror inte det, raring.
Det svänger av ut i det varma vattnet.
POTENTIELL TROPISK CYKLON
Ja. Men om det inte gör det?
Jag menar, hela din familj har flugit hit.
Cora har jobbat jättelänge på klänningarna.
Vi har planerat det här bröllopet i en hel månad.
Jag menar...
Vill du ställa in det?
Nej. Jag vill inte...
Jag stöttar dig oavsett vad du väljer.
Jag vill inte ställa in det.
Jag har bara en dålig känsla om det här.
Jag vet inte, det här känns som ett tecken.
Vi kanske har för bråttom. Vi kanske rusar in i det.
Du.
Det är inte ett tecken, och vi har bråttom,
just för att vi vill börja vårt liv tillsammans så fort som möjligt.
-Eller hur? -Ja.
Ja.
Så vi beslöt att gifta oss under orkansäsongen i Miami.
-Fel av mig. -Lite grann.
Du, vi är ett team. Vi kan klara det här.
Nu går vi till den där repetitionsmiddagen.
Ett, två, tre.
Himla inte med ögonen åt mig, vännen.
Kronblad till vänster och kronblad till höger.
Mitt huvud spricker snart.
Det är mirakulöst!
Vilken tid lämnade du klubben?
Två på morgonen.
Och du?
Klockan sex på morgonen.
För tajt? Hallå, vänta.
Tyler. Inte den klänningen. Det är inte din klänning.
Det här är din klänning. Gå in och ta på dig den. Och...
Cora, raring. Cora, repetition. Kom igen.
Huan, ta hand om henne och nåla henne färdigt.
Jag måste iväg.
Du betalar mig inte nog för denna galenskap.
Vad gör ni?
Repetitionen har börjat!
Skojar ni?
Jag vill gräva ner knivarna för att avvärja stormen!
Mamma, var inte löjlig.
Ge mig de där knivarna!
Du ser?
Jag gillar honom verkligen.
Ni kommer att bli ett härligt par.
Jag har haft bra lärare.
Var är Cora?
-Nu kör vi. Kom igen. -Då var det dags.
Brudtärnor. Och ett, två. Ett, två.
Cora, vi går. Kom igen. Ett, två. Elegant.
Vem ska ge bort flickan?
Jag vill gärna.
Okej.
Brudgummens mamma kallade mig precis för en delikatessbagel.
Jag är allt hon nånsin velat sluka i en tugga, säger hon.
Tanten har bett.
Ut med det.
Jag har känt dig länge.
Vad är det?
Följ med mig.
Vad är det?
Du vet att Ingrid och jag har gått i terapi?
Ja.
Nå, det har inte lyckats, och hon vill skiljas.
Ska ni skiljas?
Cora, Cora. Säg inte...
Nej! Mamma.
Ska ni skiljas?
Vad sa hon?
Mamma?
Billy.
Pappa?
Cora?
-Kan nån säga nåt? -Flickor.
Vi ville inte att ni skulle få reda på det så här.
Skilsmässa?
Vadå, skilsmässa?
Ni får inte skilja er.
Har du hittat nån annan?
-Nej! - Mami, lägg dig inte i.
Vi skiljer oss inte.
Inte ens när jag fick reda på att Luisito hade en andra familj,
-begärde jag skilsmässa. -Va?
Va?
Jag måste härifrån.
Vänta. Lugna ner dig.
Vi ska reda ut det här, jag lovar.
Hur då?
-De har ljugit för oss hela tiden. -Nej.
De hade inget val. Vad annat kunde de göra?
Visste du?
Va? Nej, nej.
-Herregud. -Nej. Quelite, vänta. Snälla du.
-Sofi! -Släpp mig.
Det var inte hans fel. Jag bad honom att inte säga nåt.
Berättade du för Adán, Billy? Vad tusan tänkte du på?
Se på oss.
Ni grälar. Du ljuger.
Jag kan inte gifta mig så här.
Var det räkor i den?
-Åh, Gud. -Kom.
Du ställde till den här röran. Gå och ordna upp den.
Hallå, har ni sett Sofi?
Får jag sätta mig?
Det var här din mamma och jag gifte oss.
Oroa dig inte för oss. Lev ditt liv.
För såna som Adán är det ont om.
Hur, pappa?
Alla säger att äktenskapet är på utdöende,
men ni två gav mig hopp.
Varför ska ni skiljas?
Det skulle vara orätt av mig att svara när din mamma inte är här,
men jag kan säga att det inte är hennes fel.
-Så du ville skiljas? -Nej.
Så vad hände?
Jag tror att din mamma ville ha en partner.
En partner som hon kan njuta av livet med.
Och jag var inte rolig längre.
Jag slutade vara hennes medbrottsling.
Hennes vän.
Varför inte bara börja vara det?
Det är nog tyvärr för sent för det.
Inte om du verkligen vill det.
Jag kan bara säga att
om jag hade varit mer lik Adán...
...hade nog det här inte hänt.
Pappa, du är lik Adán.
-Nej. -Jo.
Du är känslig.
Du är sårbar.
Du är stöttande.
Du vågar bara inte visa det.
Det är skillnaden.
Du måste gå tillbaka, för Adán är nog jätteorolig nu.
Herregud.
-Hon kommer tillbaka. -Tror du det?
Absolut.
-Hej. -Jag är så ledsen.
-Jag lovar... -Det är okej.
Det var den sista hemligheten jag nånsin kommer att ha för dig.
Snälla, gift dig med mig.
Allt kommer att bli bra.
Jag hoppas verkligen det, för du är usel på att ljuga.
Är det ett ja?
Ja, det är det.
Vinden har ökat och strömmen har gått.
Sergeant Cora, lås luckan.
Aj, aj, kapten.
Furir Sofi, räkna de närvarande.
En, två, tre, fyra.
Löjtnant Herrera, koppla in kryosömnkammaren.
Ska bli, kapten.
Skynda på!
Billy!
Billy, kom hit fort.
Skynda dig!
-Fort! Det har fastnat. -Jag fixar det. Ur vägen.
-Det har fastnat. -Ur vägen.
Vad hände?
En stormlucka hade fastnat.
Vi behöver en mopp.
Stormen har visst tagit fart.
Vi har varit med om värre.
Ja.
Vila lite. Det är en stor dag imorgon.
Pappa?
Kan du stanna hos oss ett tag?
Mamma?
Sjung, Sam.
Kom ihåg det här
Den du har kär
Din stora lycka är
Det kan du lita på
Det är alltid så
När två sin kärlek förklarar
Och sina känslor uppenbarar
"Jag älskar dig", säger de
Vad som än må ske
I väl och ve
Så spännande.
Jösses!
Cora, den är så vacker.
-Gillar du den? -Jag älskar den.
-Kom hit. -Jag älskar den.
-Den är fantastisk. -Åh, herregud.
Jag är så glad att du gillar den.
Jag älskar den. Tack.
-Tack så mycket. -Vilken är min?
-Chelsea, det här är din. -Du är verkligen en designer.
Vanessa, jag gjorde den här åt dig, för jag vet att du hatar klänningar.
Tack.
Gå försiktigt.
Jag gjorde den här åt dig.
Det är en pärla från mammas brudklänning.
Gå försiktigt.
Ha inte bråttom.
OK. Tack, mamá.
-Pappa, ska jag... -Nu åker vi.
Vi måste åka.
Okej. Jag är strax tillbaka. Jag glömde kissa.
Va?
Det slår aldrig fel.
Vi hinner bra. Allt väl, älskling?
Lite nervös, men jag mår bra.
Vad tusan är det här?
Vad tittar du på?
Bron har rasat.
Kör så nära som möjligt, tack.
-Okej. Det är... -Herregud.
-Nej. Jag har ett bröllopsfölje här. -Jag tror inte du förstår.
Lyssna på mig en sekund.
Ring polischefen och säg att Junior Herrera...
-Du måste förstå. -Junior, lugn.
-Det är hans bröllop. Det är hans hus. -Okej. Vänta.
Lugna ner er. Lugn.
Konstapeln, jag förstår att bron är skadad,
men vi måste komma över.
Det är farligt att köra över.
En del av bron kollapsade
-under nattens storm. -Vi har ett bröllop på andra sidan.
Jag förstår, men det är farligt att korsa.
Mitt livsverk finns där. Snälla, ni måste släppa fram mig.
-Bron kollapsade under nattens storm. -Kyler.
-Ingen får köra över. -Vad har hänt?
Berätta det värsta.
Hej, Natalie.
Det är lite mer palmblad än vi hade tänkt oss...
-Va? -...och blommorna...
ser inget vidare ut.
Nej, nej. Men kan vi ha bröllopet där?
Det blir inget bröllop här.
Vi kan inte använda platsen. Det är kört.
Vad pratar du om?
Det är över. Det är kört.
Tältet kollapsade. Bröllopet är över. Jag är ledsen.
Hon har rätt.
Det är över.
Vi kan gifta oss nån annan gång. På nån annan plats.
Vänta lite. Sofi.
Bron rasade. Vi hade oväder.
Hur många fler tecken behöver vi?
Okej. Få inte panik. Jag fixar det här.
Jag ringer Biltmore och hör om vi kan få använda det.
Jag är färdig med det här.
Vänta lite bara.
Vi gifter oss nån annan gång.
-När? -Jag vet inte.
Biltmore Hotel. Hur kan jag hjälpa er?
Hallå?
Vänta ett tag. Vänta.
Du ville aldrig ha bröllopet på ett hotell.
Du ville ha nåt unikt, nåt speciellt.
Du ville ha en strand eller en lada.
Vad sägs om...
Vad sägs om vårt hem?
Du ville aldrig ha ett bröllop med 800 främlingar.
Eller hur?
Det här är din dag.
Se det som en chans att ha det bröllop du alltid velat ha.
Vi har det hemma hos oss.
I vårt hem.
-Vi gör det! -Ja!
-Vi gör det!
Junior! Ring Junior Jr och fixa sms-kedja.
Alla tar med sig nåt kl. 17.00.
-Jag kan inte börja rasta hundar igen. -Hallå.
Ta dig samman. Vad är det med dig?
Du har gjort det här massor av gånger.
Jag är ingen bröllopsplanerare.
Vadå, ingen bröllopsplanerare?
-Jag är en bedragare. -Va?
Du är mer än en bröllopsplanerare.
Jag bara praktiserade hos Becky Weisz i tre månader.
Med "praktiserade" menas att jag hämtade hennes barn från skolan.
Jag hämtade fel barn.
Det blev larm om bortförande av barn.
Jag är ett skämt.
Okej. Nu räcker det med sånt.
Du sa själv, det finns inget du inte kan göra med en telefon.
-Okej? -Okej.
Du är en tuff kvinna.
Vi klarar det här. Säg vad vi behöver.
Jag skulle kunna dirigera om några blomsterbilar till huset.
Alltid nåt.
Det blir snarare sjabbigt än chict, men det kan väl funka.
Mami, ring las tias...
-och säg åt dem att börja laga mat nu. -Vi kör!
Var är Tío Walter? Tío Walter!
Ja. Jag fattar. Inmortales är med igen.
Inmortales.
Kyler, vi kör ändå!
-Sofi, här. -Tack.
-Vin, vin, vin. -Ost, ost.
Tack. Tortillas.
-Tack, Javie. -Skynda.
Cora, tar du tårtorna?
Ja? Bra.
Vi behöver chips. Jag kraschade nästan in i dig.
Ingen fara! Kasta i dem bara.
Hej, allihop. Tack för att ni kom. Tack för stödet.
Vi ska göra om huset till en bröllopslokal.
Okej. Så vi måste låna av grannarna
så många bord, stolar, tallrikar och bestick vi kan.
Ja, och Antonio, om du får några klagomål,
-dela ut de där. -Vänta, nej.
Jag har en Uber-kod. Ingen tar med sin bil.
Vad är det där?
El cochino.
Okej. Ta el cochino till baksidan.
Ursäkta oss.
-Kom igen, släpp fram oss. -Se upp. Lämna plats.
-Ursäkta. Är det där tårtan? -Försiktigt.
-Japp. -Tyvärr.
Kan den möjligen matcha sämre? Jösses.
Köp tre, betala för en.
JoJo Siwa ringde. Hon vill ha tillbaka sin bröllopstårta.
Jag hjälper dig. Såja. Försiktigt. Lämna plats.
Okej. Hej, barn.
Okej. Vi ska ta alla kronbladen och lägga dem i skålen.
Bra. Precis så. I skålen. Jättebra. I skålen. Bra.
Okej. Ingrid, jag ordnar i trädgården, du tar hand om maten.
Okej. Du vet att de kommer att förstöra hela huset, eller hur?
Vi gör om det sen.
200 personer på 4 timmar? Omöjligt!
Damerna! Hur kan vi hjälpa?
Vad kan ni göra på fyra timmar?
Mole.
Ja. Kom in hit. Såld.
Mole tillsammans med ropa vieja?
Vem tusan bryr sig?
-Marcela, kan du laga mat? -Visst.
Var finns förkläden?
-I lådan. -Ställ upp bordet på den bakre uteplatsen.
Försiktigt.
Har någon hört från zen-guiden?
-Hjälp till här. Vi har... -Här. Håll i änden.
-Precis här. -Tack.
Skicka varenda låda champagne du har.
Och tio lådor med de bästa mexikanska cigarrerna. Okej?
Mexikanska cigarrer? Det blir spännande.
Hallå, var är Julieta?
Hon mådde dåligt av räkorna.
Tiden rinner iväg. Sätt fart.
Herregud. Vad har hänt?
Bron hade rasat, så jag simmade hit.
Sätt inte dig själv i centrum!
-Förlåt mig. -Kyler!
-Förlåt. Ja, du har rätt. -Fort!
Jag behöver din hjälp.
Vi klarar det här.
Varsågod.
Junior? Hur är det med grisen?
-Den har sett bättre dagar. -Bra.
Tío, var är resten av Inmortales?
De har dött.
Spela högre, bara. Här borta.
Oye. Junior Jr.
Lägg ner det.
Och hjälp mig med lechón.
Det är varmt. Var försiktig. Redo?
Akta mina skor.
-Är det allt ni har? En sån liten gris? -Ja, Chi Chi.
Jag hoppas att du hällde sur apelsinjuice på den.
-Ja, Chi Chi. -Jag kunde ha tillagat den.
Är Herrera-bröllopet här?
Ja, bröllopet är här.
-Billy. -Sí.
Var ställer vi dem?
Hej, jag har en idé.
Den här vägen.
Okej. Kom igen.
Ända upp!
-Papi. -Redo?
Ja. Och du?
Nej.
Akta klänningen.
Jadå.
Okej.
Då kör vi!
Vad gör hon här?
Adáns zenlärare kom inte på grund av stormen...
...så Natalie förrättar vigseln.
Hon är visst mer än bara en bröllopsplanerare.
Gud, jag hoppas det.
-Cora? Cora! -Cora. Cora.
Kom hit.
Titta på hennes ärm.
-Titta på hennes ärm. -Åh, herregud.
Herregud. Ta den här.
-Litar du på mig? -Ja.
Sådär ja. Tjusigt. Jättesnyggt.
Bra, tack.
-Det ser bra ut. -Är du säker?
Ja. Mamá.
Oroa dig inte, mi amor. Du ser ännu vackrare ut.
-Hjälp mig med slöjan. -Ja.
-Jag sitter längst fram. Lycka till. -Tack, mamma.
Oye, Ingrid.
Ingen kan nånsin ge bort den här flickan...
...men för en gammal traditions skull,
om nån måste följa henne nerför gången...
...vill jag att det ska vara vi båda två.
Ska vi?
Ja.
Kom.
Du är hopplös, Billy.
Hola.
Bonjour.
Bienvenidos till detta bröllop.
Jag vill att ni alla använder er inre syn,
och visualiserar hur detta bröllop kunde ha varit.
Specialbeställda kristallkandelabrar...
...synkroniserad flamingodans i en fontän
och en egenhändigt byggd blini-blintz-bar som var...
...verkligen tjusig.
Men det går inte alltid som man tänkt sig...
...varken i livet eller i kärleken.
Och ibland, när ens planer kraschar...
...överraskar livet en
och ger en ett ögonblick mer perfekt...
...än man nånsin kunde föreställa sig.
Så tillit, att slappna av,
och lite kärlek från familjen är faktiskt allt man behöver.
Och nu...
...tar du, Sofi Herrera Castillo, denna man till din äkta make?
Ja.
Och tar du, Adam Castillo Herrera,
denna kvinna till din äkta hustru?
Ja.
Tog han ditt efternamn?
Och nu, i Guds åsyn
och omgivna av er kärleksfulla familj,
förklarar jag er man och hustru.
Du får kyssa bruden.
Consuegro.
Kubanska?
Från före Castro.
Den är god.
Vet du, Billy...
...varje sommar gör jag och mina kompisar
en lång fiskeresa i Cortez hav.
Du vet, cigarrer, tequila, mezcal.
Jag tror att du skulle tycka om det.
Dessutom gillar Adán inte fiske.
Eller boxning.
Eller fotboll.
Eller baseball.
Eller strippor.
Var misslyckades jag med den pojken?
För att vara helt ärlig...
...kan jag inte komma på nåt.
Jag vill utbringa en skål.
Inte än, jag har mycket att säga.
Jag kom till det här landet tomhänt.
På en flotte...
...mitt i en orkan, omgiven av hajar.
Skämt åsido, till min härliga Sofi.
När du berättade att du skulle flytta till Mexiko,
fruktade jag att alla våra ansträngningar när vi kom till det här landet,
att sträva och frodas skulle försvinna.
Att våra familjetraditioner skulle försvinna.
Saker har hänt...
...väldigt snabbt...
...och det har varit svårt för mig att hänga med.
Men när jag insåg vilket slags liv du ville bygga,
började jag inse att det är dags för mig att släppa mitt förflutna
och ta till mig framtiden.
Och det fyller mig med så mycket glädje och stolthet...
...över den person du vill bli.
Till Adán.
Du kom hem till mig och sa: "Jag vill bli som Sofi."
Och nu vill jag bli som du.
Jag är välsignad att ha dig i mitt liv.
Och till min kära Ingrid.
Jag borde ha sagt det här långt tidigare,
och du vet hur stolt jag är över alla hus som jag har byggt,
men det enda hus som verkligen betyder nåt...
...är hemmet som du har byggt.
Och jag tackar dig för det.
Och jag älskar dig vansinnigt mycket.
Så jag ber ödmjukt er alla att förlåta
denna envisa, gamla
stolta kubansk man...
...för att det tog så lång tid för mig att inse dessa enkla saker.
Låt oss höja våra glas för Adán och Sofi,
och önska dem lycka till och mycket kärlek.
För brudparet.
-Att se saker. -Skål för det.
-Jösses, här är han. -Hur har ni det, flickor?
-Bra. Och du? -Jag mår fint.
-Fint tal. -Tyckte du om det?
Jag tyckte att talet var lite banalt. Du är så självcentrerad.
-Okej. -Vänta lite.
Jag gillar henne.
Du.
Du har alltid haft ditt sätt att göra saker...
...och jag har alltid haft mitt.
Men efter att ha sett hur du designade klänningarna för det här bröllopet...
...om du vill starta eget...
...hjälper jag dig.
Tack, papi.
Jag är väldigt stolt över dig.
Jag är stolt över dig också.
Du fick ditt unika bröllop.
Jag kommer att sakna dig, pappa.
Jag ser att du valde vår sång för din dans.
Ja.
Fast det var inte jag som valde den åt oss.
Bravo!
Var står vi, Billy?
Vad ska vi göra?
Låt oss åka till Grekland.
Va?
Om du ska dumpa mig, varför inte sluta på topp?
Sant.
Så, vilka är grundreglerna?
Kan vi hålla hand?
Ja.
Kan vi dansa?
Det gör vi visst.
Kan vi kyssas?
Som legenden om Fenix
Slutar det med början
Du behöver inte sörja
Kärlekens kraft börjar
Vi har kommit för långt
För att ge upp vår kärlek
Vi höjer ribban vi två
Vi ska till stjärnorna nå
Stjärnorna lyser tills solen är här
Du vet att jag har dig kär
Solen lyser på vår kärlek
Vårt liv är en kär lek
Nuet har ingen rytm
Du är min stora gåva
Min kärlek ska jag dig lova
Om du vill gå så är jag med
Vi har kommit för långt
För att ge upp vår kärlek
Vi höjer ribban vi två
Vi ska till stjärnorna nå
Stjärnorna lyser tills solen är här
Du vet att jag har dig kär
Solen lyser på vår kärlek
Vårt liv är en kär lek
Solen lyser på vår kärlek
Undertexter: Bengt-Ove Andersson