Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
"Tukaj sta Sam van der Horst s kulinaričnega bloga "NekajLepega",
in Lilan Schaaf, ljubiteljica zdrave hrane, z "LilianVoli".
Opisujeta deset izzivov, ki jih počneta skupaj. Izvoli, Sam.
O hrani imava različno mnenje.
Mojemu založniku se je zdelo, da bi bilo zanimivo, če jih soočiva.
Založnik? Pišete knjigo? -Ja. O tem sanjam že od šestega leta.
- Od nekdaj sem vaša oboževalka. - Zelo ljubko.
Tukaj nismo zaradi tvoje knjige. Ne, v izzivih dobivava iste naloge.
Vendar k njim pristopava na popolnoma drugačen način.
Govori se, da se obe potegujeta za novo TV oddajo.
- Vznemirljivo. - Zelo vznemirljivo.
"Pesa ali ne? Peso lahko uporabite na veliko načinov."
Tukaj Sam z "NekajLepega". Sem na vrtu.
Stojim poleg "cavala nera". To je italijanski ohrovt.
Odličen je s testeninami ali ocvrt s čičerko.
Ohrovt težko najdete v trgovini, ali pa ga imajo iz Peruja.
Spet imamo blitvo.
Zelo okusno. Najprej jo operite, sicer boste imeli med zobmi pesek.
In gnojilo.
"Nova kuharska oddaja na RTL-u. Kdo jo bo vodil?
- Odvisno od tega, kaj hoče RTL. - Všeč mi je Samin ekološki vidik.
To je tvoje mnenje, meni je všeč Lilian, super punca je.
- Lahko bi vodili skupaj. - Ne. Ne preneseta se. -Res je."
Za današnji izziv bom pojedla feferon.
Dobil je nagrado za najbolj pekoč čili 2007.
Pojedla ga bom. Samo pojedla.
"Čili izziv!"
"Izziv slepega okušanja"
"100.000 sledilcev"
"102.000 sledilcev"
Sam, imaš v svojem življenju g. Popolnega? -Nisem ravno...
Dvakrat ti skuha, po treh mesecih pa serje pri odprtih vratih?
- Ne, hvala. Kako ti je ime? - Joshua.
Roke gor. Nadaljuj. -Sam, poglej sem. Fotografija.
KULINARIČNA SMETANA
K vragu.
- Duco. -Hej, Samantha? - Mama? -Ja.
- Kdaj te lahko obiščeva? - Naslednji teden? -Prav.
"Kuhanje za Sirijce z Lilian v manj kot 30 min." -K vragu.
- Oprosti, mama, sestanek imam. - Rabiš kaj z vrta?
- Ja, grozdje. - Se ji spet mudi?
- Iti moram, se vidiva. - Adijo, draga.
Ne!
- Salam. - Alaykum salam.
- Živjo. - Kje si bila?
- Lepo te je videti. - Se opravičujem, ker zamujam.
Hvala za pozornost na najini pustolovščini na družbenih omrežjih...
In ker hočeš pomagati pri kuhanju.
Pravzaprav je Sam prepozna, da bi pomagala kuhati.
- Ampak treba je oprati posodo. - Ni problema.
- Prav, adijo. - Adijo in še enkrat hvala.
Kje je kuhinja? Pokazala ti bom.
"E-sporočilo Duco de Pauwa: Kako kaže naj avtorici? Imaš prvo različico?"
"Dobro. Prva različica pride kmalu. Pozdrav, S."
"20 % popusta na obrok." -"Osvojila si 25.000." "Iščeš avanturo?"
"Vabilo: nocoj se odpira moja nova restavracija 'Ginger&Co'!"
"Minikivi. V Amsterdamu kupi mini kivi."
"Sinoči sem kuhala za begunce. Lepo, toplo."
#currysseitanom @nekajlepega #sodelovanje."
"Močni, prekrasni ljudje.
#kontrolaresničnosti. @lilianimarada #sodelovanje."
Oprostite. Samo pokušam, da vidim, če so zreli. -In?
Odlični so.
- Kot majhni kiviji. -Tako je. - Oprostite. Kmečko dekle.
Dve škatli bom vzela.
- Veste, kaj boste z njimi? - Ja.
Kaj? -Me sprašujete za recept kuharskega mojstra?
5,50.
- Lahko plačam s kartico? - Ne, z gotovino. -K vragu.
- Nisem vas še videla tukaj. - Jaz pa vas ne.
Po navadi je tukaj ženska. Zelo prijazna, ampak površna.
Kot nekdo z luskavico, ki ima v hladilniku odprto konzervo mačje hrane.
To je moja mama.
- Nikar, Lilian. - Draga, ne zgledaš dobro.
- Kamilični čaj na oči. Čudeže dela. - 5,50 prosim. -Ja, prav. -O, živjo.
Kako lepa trgovina.
- Oprostite? - Za moj blog.
Kakšen "Insta" račun imate? Pošljite mi sporočilo in označila vas bom.
- Ne, s temi neumnostmi se ne ukvarjam. - Kaj? To neumnost bere 100.000 ljudi.
Kakor hočejo. Senzacionalizma na maram.
Ali zdrave hrane in nevarnih teles.
- Brezplačno reklamo lahko pozabite. - Kakšna škoda.
- Kulinaričnih blogerjev ne maram. - Iti moram.
- Počakajte. 5.50? - Ja. Imaš gotovino? -Gotovino?
- Lahko plačam z "Venmo"? - Ne. -Ah.
V soboto obiram sadje, pomoč bi mi prišla prav.
Lep zaslužek. 5,50 na uro. Slučajno. -Slučajno.
- Mogoče. - Tvojo številko rabim.
Nič, šest, ena, tri, osem, osem, dve... -Počakaj.
Novoletna zabava je čez štiri mesece. Boš do takrat končal?
Počakaj, drugače bom poskusil.
Marco. -Sam.
Dragi, imam jih. -Kako so tvoje mačke, mama? -Kaj?
- O čem govoriš? Mačke sovražim. - Prav, hvala.
Živjo. -Na "Instagramu" imaš že 46 všečkov.
- Si objavila? - Seveda ne.
- Hvala za kivije. -Ni za kaj. - Adijo. -Adijo.
Hej, grdoba. -Živjo. Poglej te ogromne redkvice.
Odlično. -Ja. -Tvoj prijatelj vizionar je tukaj. -Res?
- Smo pripravljeni? - Ja, še zadnje reči sem vzel.
- Zakaj tega ne naredi eno od deklet? - Ker so kolegice.
- Svoje stvari rad kupim sam. - Zato sem te zaposlil.
Druga ideja. Klical sem dekle za nocojšnje ostrige.
Zdaj ni sezona. -Pa kaj? Ljudje jih hočejo. Sveže so s Kitajske.
Zgledamo, kot da nimamo pojma. Samo, da se dogaja.
Predstavitev, otvoritev, ostriga. Nekaj takega. Moje delo.
Ti opravi svoje, jaz se ne vtikam. Jaz delam svoje, ti se ne vtikaj.
Ampak, ostrige? Zdaj? To je za ljudi, ki se po mestu vozijo s terenci.
Kaj je v tem slabega? V redu bo.
Ja, imam restavracijo z najboljšim glavnim kuharjem, a ne ve, kdo je šef.
"1. poglavje. Poletne jedi z repo. Zelo je vsestranska. Specite repo..."
"Srečno na avdiciji. Med zadnjimi petimi si, kajne?
Ne pozabi objaviti prednaročila svoje knjige na družbenih omrežjih."
Ne bom naredila meringe z jajci, ampak z akvafabo.
To je tekočina čičerike, ki jo ponavadi zavržemo.
Po navdihu klasične meringe z limono,
bom naredila meringo iz mini kivija.
To so majhne okusne kivi bombice.
- In zelo so trdožive. - Lepa kmečka deklica.
Ne morejo jih uvoziti kot navaden kivi."
- Zanimivo. Tega nisem vedela. - Zato hočemo Sam.
Koncept je preprost.
Vsak teden je zvezda druga domača sestavina v slanem in sladkem receptu.
- Imam moker madež? - Ne, ampak smrdiš po čebuli.
Za knjigo bo super, ko boš imela svojo oddajo.
- Če jo bom kdaj dokončala. - Boš.
Recepte sem skoraj končala, začeti moram z vsebino.
Gojenje repe ni dolga zgodba.
Vsem se mudi. V receptih ne sme biti nič prezapletenega in predragega.
Tudi z marketingom je kot pri Fajahini knjigi o celulitu.
Naj bo okusna, lepa in pristna.
Upam, da je tudi Duco navdušen. "Nekajlepega", ne? -Sebek? -Prav.
- Očitno smrdim po čebuli. - Ne moti nas.
Hvala. -Z veseljem. Pridi, nekaj ti moram povedati. -Kaj?
Spoznala sem srčkanega prodajalca sadja in zelenjave. -Ne!
- Sta se zmenila za zmenek? - Ne še. Poglej.
- Je čeden? Ima "Nekajlepega" v trgovini? - Nisem še videla njegove bučke.
- Kar tako? Ni na "Tinderju". - Tako je.
- Čudeži se dogajajo. - Kulinarične blogerje sovraži.
- Zakaj? - Zanj je to senzacionalizem.
To je dobro. Predolgo si v celibatu.
Povabi ga ven in videl bo, da si čudovita. Adijo, draga.
- "See you later aligator. - In a while, crocodile."
- Kaj dogaja? - Nič.
Prav, no. Spoznal sem dekle.
Res? -Povabil sem jo na obiranje sadja.
Kako romantično. Zakaj ženske nikoli ne vprašajo nekaj takega?
- Kje so dodatne mize? - Zakaj?
Prešteli smo 60 ljudi, na seznamu pa jih je 80. Henry pravi, da je v redu.
"Nocoj je svečana otvoritev 'Ginger@Co'.
@NekajLepega, pripravljena za zadnji izziv?"
"Samo, če si povabljena tudi ti, seveda. #izzivrecenzija."
"Kuhalnik vode izključen."
"Seveda sem povabljena. Grem. Izziv sprejet."
"#veselimse #gurman #LilianLjubi. Zadnji izziv!"
Hej, miška. -Bi šla danes na brezplačno večerjo?
Bi pred strežbo kaj spremenili?
- Več okusa? -Ne. - Dobro je. -Hej, Marco.
To je edina stvar, ki jo je pustil Arie. -Mama, angel si.
- Srečno. - Se slišiva pozneje.
Spominja me na bivšega. -Iz tega ne moremo narediti "ceviche-ja".
Prekadili ga bomo in naredili "rillette".
S kremasto majonezo z limono in drobnjakom. -In pehtranom.
Ena od kulinaričnih kritičark hoče pogovor. -Se riba lahko marinira?
- Mogoče pozneje. - Ne moreš je pustiti čakati. -Ne zdaj.
Riba bi se morala že marinirati. Pozneje.
- Tvoja mama je klicala. - Zakaj?
- Ker se ji spet nisi oglasila. - Kaj si rekla?
Da bom poskrbela, da ješ zelenjavo. -Dobro. -Ptiček!
Ne. -"Pripravljeni za izziv recenzije @NekajLepega #rojenapripravljena."
To je samo...
Že vem.
Nisi edina blogerka tukaj.
- Tvoja najljubša kolegica. - Absolutno.
Si pripravljena? Pisanje recenzije je čisto drugačno.
O vsem imaš lahko svoje mnenje.
Živjo, drobrodošli v "Ginger&Co". Ste rezervirali mizo? -Ja.
Polni smo. "Transavi" se lahko uči od nas.
20 ljudi več imamo. -Ja, povabili smo blogerje in znane.
Kulinarične blogerje? -Sam van der Horst in spremstvo. -Van der Horst.
Lepa obleka.
- Je mogoče na drugo ime? - Ne, biti mora Van der Horst.
Žal mi je.
Blog o hrani imam in povabil me je Harry. -Henry. -Ja.
- "Insta" pravi, da ste povabljeni. - Ja, Harry me je povabil. -Henry.
Če zadnji izziv propade, bodo sledilci razočarani.
Potrebujemo jih. Tako to gre.
Hvala bogu imamo na večerji 20 profesionalnih recenzentov.
Specimo mafine brez maščobe, da bo dovolj hrane.
Zaupam v vas, razturajte!
Tukaj sem zaradi požiranja ognja.
Sam z "NekajLepega". Sarah, daj jim dobro mizo.
Dobrodošli, Lilian z "LilanLjubi". Pridite.
Še eno mizo imam. Za mano.
- Izvolite. - Hvala.
Tukaj sva eno uro in še ene pijače nisem spila.
Počutim se kot moja sestra v klubu za "swingerje".
Kolega bo takoj z vami. -Kolega je to rekel pred 30 minutami.
Se opravičujem, gneča je. Sta se že odločili?
Ja, radi bi degustacijski jedilnik.
O tem se moram pogovoriti s šefom.
- Skupno večerjo lahko povsod naročiš. - Grem vprašat.
- Jac. -Kaj? Gneča je. - Dekleta se trudijo. -Gost je kralj.
In to bo material za tvojo recenzijo.
Izvolita, dami. Flambirani ostrigarji. -Hvala.
- Res je gneča. -Hoteli sta... - Kulinarični blogerki. Pusti ju.
- Pusti ju. - Oprostite, "šef"...
Naj nama pride povedat, zakaj je to preveč.
Daj no, Jac.
- Potem bi... - "Ceviche"!
Izvolite. Grahova kaša pozdravlja korenje in "ceviche":
- Dober tek. - Hvala. Ne, trenutek.
Izvolite.
"Opa, flambirano na mizi #gobe #izzivrecenzija."
"'Ceviche' v 'Ginger&Co'.
Obiščite moj blog za prvo recenzijo #ceviche #izzivrecenzija."
- Opa, dobro je. - Zgleda čudovito.
- Dva "cevicha". - Ja.
- Še ni pripravljen? - To je novo naročilo.
Gospod prodajalec? Delaš tukaj?
- Si že spoznala "chefa"? - Raje sem objektivna.
Itak boš napisala nekaj lepega. Nepotrebno neokusno recenzijo.
Jaz se ne bojim povedati mnenja. Včasih sem groba.
Vendar sem iskrena. Moji sledilci to cenijo.
Samo ugajati hočeš.
Gurmanska damica.
- Oprostite, nekaj je šlo narobe. - Ja, hudo narobe.
- Vam lahko ponudim kaj drugega? - Restavracijo s hitro hrano? -Jac...
- Jajčevec, prosim. - Zmanjkalo.
Slano-sladki sladoled na palčki na krožniku z algami?
Je to sladoled na glavo, ki stane 13 evrov?
Ja. -Slane ostrige na račun hiše?
Zdaj ni sezona za ostrige. -Veste, kaj podleži naredijo s takimi dekleti?
- Ne, hvala. Mislim, da ne bova nič več. - Sveže so.
"Zdaj ni sezona za ostrige. Osebje ni dohajalo naročil.
Riba ni bila dobrega okusa. Restavracija je kičasta, miza majhna.
Mogoče jih bom obiskala spet čez nekaj mesecev."
"Resno? Ena grozdna jagoda v jogurtu? To ni v redu."
"Bravo, ker nisi nasedla na njihovo hipstersko sranje."
"Lil, hvala za iskrenost."
"Ostrige zunaj sezone, s Kitajske, mater."
Pijačo sva čakali 45 minut. Pretenciozno in brez duše.
Seksistična svinja s šalo o ostrigah. Kaos.
Miza poleg stranišča. Največja napaka je bila na mojem krožniku.
Pokvarjena riba.
Kul, če hočete celo noč preždeti na stranišču. "Chef" nima pojma.
Totalno ne, ne. #neuspeh 'Ginger&Co', Grozno&kaotično."
Kaj praviš? Naslovnica in reklamni teksti morajo izstopati.
Tvojo morajo izbrati. Zakaj misliš, se Helen dobro prodaja?
- Jaz... - Ne zaradi stila pisanja.
To se prodaja. Delajo vaje za ravnotežje in nosijo športni modrček.
Dekleta z joge bodo kupila knjigo.
Delajo vaje za ravnotežje in nosijo športni mordrček.
Ne bi... -Louis se bo dogovorila za fotografiranje.
Misli na rok. Komaj čakam tvojo prvo recenzijo.
- Oglasiti se moram. Super delaš. - Hvala.
Tukaj Duke. Jaz bom poskrbel za to.
Sam? Si trenirala? -Duco hoče, da sem taka na naslovnici.
- To nisi ti. - Vem, v tem je problem.
Ne skrbi. Založniki se bodo tepli zate, ker...
Ti si med zadnjima dvema. -Res? Zadnja avdicija je naslednji teden.
Če bo tako kot prejšnjič, boš 100 % noter.
- Ampak ne obleci tega. - Kdo je drugi tekmovalec?
Elody je hotela njo. Poskrbela bom, da bodo izbrali tebe.
Končno bova delali skupaj.
Ti boš novi Jamie Oliver, le boljši in lepši...
- In brez bučke. -Zgodaj je. - Jaz imam razlog za praznovanje.
Elody bo glavna v podružnici v tujini.
- Ugani, kdo jo bo zamenjal? - Res?
- Čestitam. - Izkazati se moram.
- Ne smem si dovoliti nobene napake. - Ti si pojem perfekcionizma.
Vem, ampak to morajo videti tudi oni.
Si govorila s prodajalcem sadja in zelenjave?
- Ne, zaradi roka nimam časa. - Daj, no.
Sicer bo od pozabljene zelenjave pozabljen tudi prodajalec.
- Daj. - Ja. -Ja.
- Ne. - Počakaj.
Opa. -Filtri so neverjetni. Prodajalčeva številka.
Jo imaš? -"Greš popoldne obirat sadje? Kljub vsemu bi mi uspelo."
Tako. Si ponosna name?
- Dobro? Sama sem naredila. - Prekrasno. Kaj je notri?
"Lepo. Se veselim, poljub."
- Poljub ti je poslal. - Še mojstru ga pošljem.
- Preobleci se. - Ja. Sranje. -Daj.
Kmečko dekle.
Greva? -Ja.
Profesionalka si.
Jabolka obiraš. Nekatere jagode ukradeš.
- Uporabljaš sadje? - Jem ga. -Poslovno, mislim.
Ne, jaz...
- Pišem. Kuharsko knjigo. - Odlično.
- Si kuharski mojster? - Ne.
Pišem o hrani. Fotografiram. V glavnem...
- Ti pa prodajaš sadje in zelenjavo. - Ne, trgovina je mamina. Kuhar sem.
Kuhar. Res?
Poglej, navadni lapuh. Užiten je. Večkrat ga uporabim. -Dober je.
- Ne, nikar. - Dober je.
Vem, da je užiten, ampak na tega se je polulala ovca.
- Mi nisi mogla prej povedati? - Prehiter si bil. Izvoli.
Zreli kremasti sir iz indijskih oreščkov v vulkanskem pepelu.
- Božanski je. - Kajne?
Najbojlša jabolčna pita v Amsterdamu. -Za mojo?
"Winkel" na eko tržnici.
Najboljši francoski rogljiček v Amsterdamu?
- "Fort Nine". - "Niemeijer." "Touché".
Najmanj tri dele masla na deset delov moke.
Ampak ne sme biti masten na dotik. -Biti mora hrustljav.
Polnozrnate francoske rogljičke bi morali prepovedati.
In polnozrnate testenine. Če hočeš jesti polnozrnato, pojej sendvič.
To je drugače. Imam odličen recept za polnozrnate testenine.
Oprosti, pretvarjal se bom, da tega nisem slišal.
- Mogoče ti jih enkrat pripravim. - Tega nisem slišal.
Enkrat pridi na večerjo v mojo restavracijo.
- Je to tvoja restavracija? - Ja. Boš vstopila? -Ne.
Ja. Ne, jaz...
Sestanek imam. Pozabila sem.
- Trapa. Torej...Adijo. - Sam? -Ja?
Lepo sem se imel.
Jaz tudi. Adijo. K vragu.
"Opa, ostra recenzija." "Tudi jaz sem jedla 'ceviche'. Groza!"
"Sam je spljuvala restavracijo." "Čas je, da zaprejo vrata."
"Dober kuhar poskuša vse, da bi to preprečil."
"Je nekdo poklical inšpektorat za hrano?" "Giner&No. Zaprite."
"Hvala za iskrenost, Sam."
K vragu.
"Prilagodi blog, odpri recenzijo."
"Recenzija zbrisana. Stran ni na mreži."
"Glasovno sporočilo od Jacco. Nikoli ne poslušam sporočil, napiši."
"Prodajalec je kuhar v Ginger&Co. Na pomoč!"
"Je kdo videl recenzijo?" "NekajLepega" vre."
"Kje je recenzija za 'Ginger&Co'? "To ni izziv."
"Ne skrbi, draga, samo bodi iskrena. Verjetno hoče, da obereš..."
"Situacija je 'sumljiva'."
"To je 'moja' recenzija."
"Kako dolgo morajo sledilci čakati 'NekajLepega'?"
"Izziv ni bil tako težek."
"10 nasvetov za pisanje dobre recenzije." "Komaj čakamo."
"Bolje ena recenzija na blogu kot 10 v glavi."
"Ostani mirna in objavi to recenzijo, Sam."
"Zakaj je recenzija izginila?" "Je 'NekajLepega' mislila, da je preostra?
"Recenzija 'LilianLjubi' je super. "Ima kaj s tem"?
"1-0 za 'LilanLjubi'." "Avtorska blokada, Sam?"
"Živjo, Sam! Geslo."
"Oprostite! Zaradi tehničnih težav moja stran trenutno ni dostopna."
"Si imela lepo popoldne? Se boš kaj oglasila? Poljub."
Še več odpovedi je bilo, nekaj bomo morali spremeniti.
Rad bi nekaj prefinjenega, kot peno in aspik.
Poglej fante z "Avokado Showa". Oni so dojeli.
Prefinjenost lahko iščemo nekje drugje.
Polo, v kuhinji si dober. Jaz sem 'trendsetter'. Odlična ekipa.
- Bolje je... - So te kdaj učili...
Da ne začneš cviliti pred koncem poskusnega obdobja?
- Luči... -Zlate. Zelo močne. - Dajmo. Dve tukaj...
Ni ti treba prenašati vsega, kar reče.
Saj ne. Včasih moraš sprejeti kompromis.
Ima veliko idej? Ja. Niso vedno najboljše.
- Vendar ima nekaj uspešnih podjetij. - Res to verjameš?
Če boš delal, kar ti bo rekel, bova delala v zabaviščnem parku.
- Kaj je to? - Skica, vendar je na njej...
Rad bi načrt prehrane, ne knjige z recepti. Ti to ni jasno?
- Ampak, blog... - Blog ni več pomemben.
Postala si "brand". To ne zahteva naključnih receptov.
Potrebujemo stil življenja in načrt prehrane.
- Hočeš biti med najboljšimi, ne? - Rada bi lepo, osebno kuharico.
Osebno je dobro. "Osebno" je ključna beseda.
Tvoj življenjski slog. Tvoj načrt prehrane. Tvoje čudovito telo.
Ampak... -Naslednji teden rabim rezultat, ali pa boš plačala vnaprej.
Sestanek imam. Pripelji jih. Frans, kako si? Usedi se.
Ga. van der Gorst? Sam? Hotela sem reči... Najlepša hvala.
Zaradi vas bolj pazim, kaj jem.
- To je lepo slišati. - Ne ozirajte se na Duca.
Igra, mislim, da nekaj kompenzira.
- Klasika. - Vem. Sebek?
Že dve leti vam sledim.
- Obdrži. - Hvala.
"Poglej, kaj sem našla v smeteh. Samino strupeno recenzijo."
Kaj, hudiča?
Lilian? Lilian!
- Se lahko pogovoriva? - Sam, res lepo.
- Si vzela sadje pri prodajalcu? - Zakaj si objavila recenzijo?
Preveč si strahopetna, da bi bila iskrena.
- Sama se ne grem izziva. -Umakni jo. - Enkrat na spletu, vedno na spletu.
Vem, da si čista amaterka, ampak a ti moram pojasnjevati internet? -Prasica.
- Umakni recenzijo. - Daj mi telefon. -Ne. -Daj. -Ne.
Poglej.
Če je ne objaviš, je tudi jaz ne bom. -Velja.
"Navdih za tvojo knjigo o prehrani."
"Živjo. Rad bi te spet videl."
Marco, morala bi ti takoj povedati, ampak jaz...
Imam blog o hrani.
Ne. Prej bi ti morala povedati, da sem kulinarična blogerka.
Marco, jaz... Ves čas ti lažem.
Vem, da sovražiš kulinarične blogerje, ampak...
Zdaj bom vse še poslabšala. Ne. K vragu.
Torej.
Nekaj imam zate.
- Čokolado. - Čokolada ni pomembna.
Čokolada je vedno pomembna.
Bi? -Majhne stvari so pomembne. To je presenečenje.
Ja, ampak ni vsako presenečenje lepo.
Njegovo jajce si pojedla. Dom rabi.
Ko govoriva o manj lepih presenečenjih.
- Lepo, Amsterdam? - Prav.
Hotela sem reči...
Blog o hrani pišem.
- Vem, da sovražiš kulinarične blogerje. - Kako se imenuje tvoj prehranski načrt?
- Oprosti, to ni bilo prijazno. - Ne, razumem.
Ampak moj blog se ne ukvarja s trendi.
Ljudi spodbujam, naj razmišljajo o domači in sezonski hrani. -Ja.
Včasih moram narediti tudi kaj, kar mi ne ustreza.
Jaz tudi. Šefinja mi ves čas govori, kaj naj delam.
Hrana naj bo primerna za "Instagram". Na sliki moraš okusiti strast.
Ampak strast je kliše. Včasih je pomenila ljubezen in zmernost.
- Danes je še kruh iz trgovine strast. - Zelo si strasten.
- Pridi. -Zaprto je še. - Ne, tukaj nekoga poznam.
Če mi ne ne bo uspelo, lahko pokličem prijatelja,
ki ima restavracijo v Milanu.
Ima kos zemlje, kjer gojijo lastno zelenjavo in olive.
Oprosti.
Marco tukaj.
Ja.
Od kod pa to? Ja, ampak jaz...
Lahko pridem čez tri ure. Dobro, prav. Grem.
- Oprosti, iti moram. - Kaj se je zgodilo?
Kolegica kulinarična blogerka je napisala negativno recenzijo. Lilian.
- Marco, jaz... -Iti moram. - Ne, povedati ti moram... Marco?
"Pokvarjena riba. Brez duše."
"Nefleksibilni". To niso moji najljubši ključniki, Polo.
- Pravi: "Kuhar očitno nima pojma." - To je samo ena recenzija.
Ampak ljudje to jemljejo resno. Eden drugega kopirajo.
Rezervacije odpovedujejo.
V manj kot eni uri so nam ocene padle s 4,5 na 1.
- Tako hitro? - Dobrodošli v 21. stoletju.
Ponoči nakupuješ in si misliš:
Pohiteti moram, ker se ob devetih zapre internet.
Ta kritik piše: "'Ceviche' s pokvarjeno ribo je smrtni greh."
Drugi: "Takoj sem odpovedal.
Ne zapravljajte časa in denarja v še eni 'ne-restavraciji'."
Mrtvi smo in pokopani, še preden smo začeli.
Ampak tega ne bom mirno sprejel. Na višjo raven gremo.
Riba je bila napaka, ker smo morali improvizirati.
- Po svoje bom naredil. - Ampak potem mora biti "El Bulli 2.0".
Jutri bomo sestavili nov jedilnik. V četrtek ga bomo predstavili gostom.
- Tudi jaz bom prišla. - Prost dan imaš. -Prišla bom.
Henry?
"Nepovezan koncept." "Kičasta vrata."
"Predrago." "Mešanica jedi." "Dovolj je pretencioznosti." -Živjo.
Si končala jedilnik za avdicijo? Jutri imam sestanek z Elody.
Obožuje testenine s kozjim sirom. Samo, da veš.
- Kako je reagiral prodajalec? - Lilian je objavila mojo recenzijo.
Prebral jo je.
- K vragu. Je bil jezen? - Ja. Na Lilian. -Prosim?
- Misli, da jo je ona napisala. - Ne zamoči.
Tako hitro se je zgodilo. Poskušala sem mu povedati, ampak mi ni uspelo.
- Sam, bodi iskrena. - Ja.
- K vragu. Elody. Iti moram. Srečno. - Hvala. Adijo.
- Si jo prebral? - Nočem je.
Ampak ima prav. Tista večerja ni bila dobra. -Jo braniš?
In dekle z ostrigami. Resno. Kaj, hudiča?
Drugače bomo. Ali si se prišla pritoževat?
"Kdaj bo blog spet na spletu?" "Opa. Strupena recenzija."
"Si na dopustu?" "Kaj se je zgodilo? Pogrešamo te."
"Sam, oprosti, hitel sem."
"Kriza v 'Ginger&Co'. Hitim z novim jedilnikom."
"Je Sam umaknila recenzijo v zameno za brezplačno večerjo v 'Ginger&Co'?"
"Sam ni takšna". "Kje pa je potem recenzija?"
"Sam ima preveč dela s televizijo, da bi popravila stran."
"Kakšna je avdicija? #drznisivprašati" "Poglejte recenzijo na "LilianLjubi".
"Je kaj novega o tvoji avdiciji za RTL? Navijam zate!"
"Lahko vzamem navdih s tvojega bloga?"
"Stran je na lepotni operaciji. Tega ne rabiš. Veš, kdo si, kajne?"
Ne, ne.
Mama? Ne.
Lepo, da je hčerka vesela, ko te vidi. -Živjo, hčerka. -Živjo.
- Kaj se dogaja tukaj? - Ne, ne. K vragu.
Odpri okno. -Oče, izključi detektor dima. -Sem. V redu bo.
- To je krivec. - Prekleti hrup.
- Torej... -Poglejmo. - Mama, ne.
Samo prostor bom naredila.
Si na dieti? Kaj sploh še ješ? Vročo vodo z meto?
Previdno z iztrebki črvov.
S čim? -Mali kompostnik za meščane.
- Prekrasno grozdje. -Hvala, mama. - Poglej, kaj sem našel.
Tvoj junak, ko si imela 12 let. Ga prepoznaš? -Rudolph.
- "Življenje in kuhanje". - Ja.
Poglej, tu je tvoja stara knjiga z recepti.
V njej bi lahko našla navdih za svojo knjigo.
Za te stvari nimava prostora.
Štiri spalnice imata in ogromno garažo.
Čokoladna torta s hruškami.
- Lahko to vrneta domov? - O bog, kakšen nered.
Pripravljam se za avdicijo in moram na vrt.
S tabo greva. Pridi, dragi. -Ne.
Daj. -Dobro. -Ta restavracija je zaradi mene v težavah.
Če hrana ni bila dobra, ni bila dobra.
- Objektivna si bila. To šteje. - Za to gre.
Hrana je bila zanimiva.
Tistega večera je šlo vse narobe. Bolj sem bila kritična kot sicer.
- Zakaj? -Lilian. - Tista z zobmi?
Ne, tista s športnim modrčkom.
Bazilika za "pesto". Jo rabiš? -Ja.
- Jo naberem? - Ja. Hvala, oče.
Kaj če bodo zaradi mene bankrotirali?
Če je ljudem hrana všeč, bodo hitro pozabili recenzijo.
- Tukaj je. - Ne, draga, to je meta.
Recenzije ne bodo hitro pozabili. Ko je nekaj na spletu, tam tudi ostane.
Res je. Tisti tip, ki ti je všeč. Kako mu je ime? -George Clooney?
- Ne, tisti prijazni. - Brad Pitt?
Ne, tisti z modrimi očmi. Kako mu je ime?
Jude. -Jude Law. Naredil je napako, ki ga bo preganjala do konca življenja.
- To je bilo butasto od njega. - Ja, seveda.
- Oče... -Torej boš na televiziji. - Če bom dobra na avdiciji.
- Počasi. Včasih naju skrbi zate. - Ni treba, mama.
Počakaj. Polži. To ni dobro.
Odnesi to domov, ali pa boš morala jutri zavreči.
Zavreči? Mama, ti si genialna.
- Sam. -Živjo. - Živjo. -Kje si?
Halo?
Živjo. -Zdravo.
- Ti si najbrž Sam. - Ja. -Audrey. -Sam.
Mislim...
Prav.
Odhajam.
Oprosti.
- Jaz... -Rabim... - Dobro.
- Prideš? - Ja.
- Že vem. - Kaj?
Brez cirkusa moraš priti na jedilnik kot "glavni kuhar".
Biti mora nekaj trajnega, nekaj, kar ti ustreza.
- Sem trajen? - Mogoče.
Poglej, "#BrezOdpadkov" ima na "Instagramu" 8,9 milijonov objav.
In 5,1 milijonov sporočil o "Vrhunski kulinariki".
Vedno več ljudi je proti uporabi plastike
in hrane nočejo metati proč.
Edina restavracija brez odpadkov v mestu ponuja hrano iz menze.
Amsterdam rabi restavracijo brez odpadkov...
- Z vrhunskimi jedmi. - To je to.
"Miso" iz limonine lupinice, gojenje gob na kavni usedlini,
fermentiranje tistega, kar bi sicer zgnilo.
Veliko dobaviteljev poznam, ki nepopolno hrano zavržejo.
Ko sva že pri nepopolnem...
Prinesla sem ti nepopoln ohrovt s svojega vrta.
Mogoče bi iz njega lahko naredil nekaj popolnega.
Glede očeta se spomnim samo skupnega kuhanja.
In vse sem moral pokusiti. Najprej povohati, potem pa pokusiti.
Po njegovi smrti je morala mama veliko delati, da je skrbela za nas.
Sam sem moral skrbeti zase. Tako pač je.
Ti?
Spomnim se, da sem s starši...
Prala, sušila in sejala bučna semena.
Čez nekaj mesecev je bil vrt poln majhnih buč. Čarobno.
V srednji šoli sem vso žepnino za obleko porabila za hrano.
- Res? Za kaj? - Francoski sir...
Nove slanike. Vse, kar je zanimivo in okusno.
Kaj delaš? -Oprosti, moje dekle je njena oboževalka.
- Lahko bi vprašal. - Oprostite.
V redu je. Skupaj se lahko fotografirava. -Res?
To ji bo všeč.
- Kako ji je ime? - Simone.
- Hvala -Ni za kaj. Še enkrat oprostita. - V redu je. Adijo. -Adijo.
Kako to prenašaš?
- To je del posla. -Adijo. - Pomahaj mu. -adijo.
Amsterdam je prekrasen in ko si na vodi, miren.
Amsterdamski kanali
so mi za vedno ukradli srce,
Amsterdam mi zapolni misli
kot najlepše mesto v naši državi.
Vsi v Amsterdamu,
ki so pravzaprav z vasi,
ampak se nočejo odseliti,
vendar hočejo dovoljenje za parkiranje... -Nimam avta.
Vse luči na trgu pozno ponoči
Želiš si lahko le
Da si prebivalec Amsterdama, kmečko dekle.
"14 neodgovorjenih klicev". "Si že? Pokliči me."
- "Avdicija je čez 30 min." - K vragu.
"Oprosti, ker sem odhitela. Srečno z novim jedilnikom. Poljub."
Zakaj te nisem mogla dobiti?
Si bila pri prodajalcu? Ni šans. Vse mi povej.
Ampak ne zdaj. Pod pritiskom sem. -Jaz tudi.
Moj novi, malce spremenjeni recept za starinske testenine "pesto".
Namesto parmezana bom uporabila čudovit sir.
Sem rekla "čudovit sir"? Mislila sem kozji sir, ker je bolje prebavljiv.
Gledalci nočejo govoriti o prebavi, kajne?
Testenine 'pesto', kozji sir.
Boljši je za telo.
- Oprosti, izgubila sem nit. - Počasi. -Torej...
Dobro.
Razumeli smo. Sam, hvala.
- Lahko še enkrat. - Ni treba.
- Dovolj sem videla. - Oprosti, ne vem točno...
Živčna sem.
Jacco, lahko odpelješ Sam in pripelješ Lilian? -Ja. -Hvala, Sam.
Kako je šlo? Tvoja recenzija je viralna.
Zato nimaš težav z "web" stranjo? Ali imaš drugo delo?
- Lilian, si pripravljena? - Že od rojstva. Gremo.
Ja.
"Živjo. Po pisku pustite sporočilo."
Marco, me lahko pokličeš? Kdaj končaš?
Novi jedilnik. Dimljena divja gos z ohrovtovo kremo...
- In "miso" iz rženega kruha. - "Nice".
Pečena jabolka s premazom iz črnega česna. -Ja, ja. Pokusili bomo.
Vse je pripravljeno iz hrane, ki bi jo sicer zavrgli. Brez odpadkov.
Kaj je to? Za mizo sem, ne v kanti za smeti. -Marco.
Spet bom pojasnil. Ljudje pridejo, da bi bili presenečeni.
Vedno, ko pridejo, morajo dobiti nekaj, česar še niso videli.
Ali pokusili. Vseeno mora biti dobro.
Seveda. Vendar pogrešam "Opa, kaj je to? Kaj doživljam?"
To morajo vsi videti. Klik, klik. Družbena omrežja.
To pogrešam. Obliko kozarcev...
Prelito z jušno osnovo, da se ti kar topi pred očmi. To rabiš.
Tega še italijanska gospodinja ne zna.
- Počakaj. - V prostem času.
Če nočeš, da kaj prispevam, zakaj si me zaposlil?
- Prav imaš. Odpuščen si. - Prosim?
Nimam te časa držati za roko.
- Danes je tvoj zadnji večer. - Dobro.
- Živjo, Marco. - Živjo, Henry.
"Nobenih novih sporočil."
Sam?
Čestitam.
- Za? -Za oddajo, piflarka. - Ampak avdicija...
Pod pogojem, da nehaš dvomiti vase.
- Tega nihče ne mara gledati. - Čestitam!
Na tvojo stran nisem mogla. Jo lahko čim prej zaženeš?
- Ja. -Hvala. - Do popoldneva.
Iti moram.
Sam? Sam!
Ja? -Kaj je s tabo? Pretirano sem te morala hvaliti.
Tebi pa dol visi. Halo? Elody sem morala prav prepričati.
Hotela je izbrati Lilian.
"Novi fant? Recenzije ni na spletu. Naključje? #hinavščina." -Sranje. -Kaj?
- Zafrkavaš se. - K Marcu moram.
- "Živjo. Po pisku pustite sporočilo." - Daj.
"Živjo, po pisku pustite sporočilo."
Marco, jaz... -To sploh ni recenzija, ampak tvoje mnenje.
Prav si imela, velik problem imamo.
Vendar ni prav, da mi nisi povedala. Pretvarjala si se.
Kako si lahko tako hinavska?
- Čakala sem na pravi trenutek. - Pravi trenutek?
- Marco, prosim te, jaz... - Človek pravi. "Ven".
"Super, bravo za reklamo. Lepo in vidno!
Zdaj, ko si pod žarometi, omeni knjigo. Poljub, Duke"
Lep večer.
"Dragi Marko, jaz..."
"Se lahko pogovoriva?"
"Potopimo se v svet kulinaričnih blogerjev.
Po ženski recenziji, življenje 'NekajLepega' postaja 'NekajSlabega'.
"Sam nikoli ni bila tako ostra.
In naenkrat je recenzija izginila. Preveč naključij.
Poglej, ljubezen se zgodi.
To ni težava. Vesela sem zanjo.
Moti me le, ker je lagala.
To se ne dela. Naši sledilci si zaslužijo resnico.
Dovolj je sranja..."
"Hinavska mrha s pristno hrano."
"Mislila sem, da je @NekajLepega drugačna #lažnivka."
"Lažna blogerka. Ni verodostojna."
"Kako podlo. Tega od @NekajLepega nisem pričakovala."
- To je ona, z "NekajLepega". - Res? Hinavka.
Ni ga.
Izvolite.
Prav, hvala.
Ne boš voditeljica naše oddaje.
Kaj? Ampak, jaz...
Ohraniti moramo dober ugled.
- Pogodba je že podpisana. - Sam...
Bodi vesela, da ti ni treba plačati škode, ki smo jo utrpeli.
- Jacco? Bi kaj dodala? - Ne, razumem.
- "Razumem?" - Zaradi tebe sem tvegala glavo.
Zakaj ne razumeš? Najboljša si bila. Vendar si zafrknila. -Jac, jaz...
Tudi jaz sem dobila odpoved. Nekdo iz odbora me je obtožil nepotizma.
Kar zavrgla me boš.
Kdo koga? -Sem ti rekla, da bodi do njega iskrena.
- Ja, spet zarini glavo v pesek. - Ti pa si popolna.
Očitno ne dovolj, ker sem izgubila napredovanje.
- Jac! -Ne. - Jac!
Srček. Dobro, da si prišla.
Draga.
Daj mi torbo.
"Če bi lahko..."
"Obdrži tudi penasti kamen za odstranitev trdih žuljev..."
"Barva. Vedno lahko vzamete kiwano. Posebno sadje odličnega okusa.
Poleg tega, da je zdrav, hočemo, da naš napitek dobro zgleda..."
- Čaj. Sladkor na mizi. - Kdo še pije čaj s sladkorjem?
Zakaj ne greš malo ven? Kaj praviš? Na svež zrak?
Če boš cel dan na kavču, ne boš srečna.
"Ko vsaj ne bi bila tako daleč,
da bi ti pokazal..."
Si pokusila vodno krešo?
Izvoli.
- Oče? -Ja? - Bereš moj blog?
Seveda. Z mamo ga vedno bereva.
Si misliš: "To je tipična Sam?"
Ja, lepo zgleda.
In vse je zdravo. Veliko sledilcev imaš.
Precej natrpan je. Se ne bi malce ustavila?
Kot tisti polži. Mama je nočna mora.
Bi poskusila?
"Samina kuharica"
"Duhci iz beljaka"
"Kaj rabiš? Jajca, sladkor v prahu, čokolado..."
"Božični prigrizki"
"Za moj rojstni dan pečemo jabolčno pito s stepeno smetano."
"To so dedkovi jabolčni krhlji."
"Lepo diši, ampak priprava jabolčne pite je še zabavnejša."
Srček.
- Pokliči me, ko prideš domov. - Bom.
- Hvala, mama. - Ni za kaj.
"Dragi vsi, oprostite, ker sem bila tako dolgo 'offline'.
Res mi je žal.
Nisem bila iskrena.
Včasih nas mora nekdo spomniti, kaj je zares pomembno."
Hej, mama, naredila sem to.
Moj lastni trenutek "Seks v mestu".
Živjo. -Živjo, Sam, delo nas čaka.
Kaj? -Čez štiri minute pridem. Bodi pripravljena in lepo se obleci.
Na srečo "Reviewgate" ne bo oviral tvoje knjige.
Slabe reklame ni. Louise mi je sinoči povedala o tvojih odkritjih.
- Zelo navdušujoče. - To je točno to, kar hočejo ljudje.
Kulinarična knjiga z osebnimi deli o nedavnih dogodkih.
Marco in novi pogledi. "Besteseller".
- Nikoli nismo obupali nad tabo. - Kam pa gremo?
Žena igra tenis z Loretto. Priložnost, ki jo bomo zagrabili. -Loretta?
Jaz sem. Tukaj smo. Gremo, gremo.
- Spet zgledaš odlično. - Prekrasno.
"Dobrodošli v Času za kavo."
Naša današnja gostja je kulinarična blogerka Sam van der Horst.
- Sam, zelo me veseli. - Hvala za povabilo.
Sam poznamo z njenega bloga o hrani "NekajLepega".
Pred kratkim je postala vroča tema.
Lahko tako rečem? Vroča tema?
Bilo je precej intenzivno, kajne?
Ja. -Ja.
In zdaj imamo opravičila, ki ste jih objavili na blogu.
Nihče več ničesar ne razume.
Povejte nam nekaj o tem, ker smo zmedeni.
Prav. Torej...
Moj blog je plod moje strasti.
Ne. Oprostite, iz ljubezni do dobre hrane.
Iskreni in zdravi recepti. Zato je...
Arjan! -"NekajLepega" postal priljubljen.
Vendar pa sem dobila občutek, da moram sledilce osrečiti.
Ker sem kulinarična blogerka, sem začela početi določene stvari.
Takrat so mi dovolili, da napišem kuharico.
To sem si želela od svojega šestega leta.
Vendar pa je hotel založnik v drugo smer.
Poprijela sem za stvari, ki so jih od mene pričakovali.
Ali, še huje, za katere sem mislila, da jih pričakujejo od mene.
Kot so izzivi in recenzije.
To pomeni, da si vplivnež.
Počutila sem se, da nekdo ves čas vpliva name.
- Vpliv... - Pod vplivom.
Da drugi vplivajo name.
- Se temu tako reče? - Vem, kaj misliš.
Skratka, ko se je vse to podrlo...
Sem naenkrat ugotovila, da sem se oddaljila od tega, kar me osrečuje.
Malo je pozno za to, srček.
Kaj bi rada sporočila sledilcem?
Do sebe bodite iskreni.
Ko se nekaj ne zdi dobro, ponavadi res ni.
Dovolj imam stalnega nezadovoljstva in želje po popolnosti.
Rada bi delala stvari, ki me osrečujejo.
- Nazaj k osnovam. - Ja, nazaj k osnovam.
Hvala. -Zate imamo presenečenje. Poglej.
Poglejmo, če je doma. Marco?
Dobro jutro, Marco. "Čas za kavo". V živo ste v oddaji.
Kakšna je vaša reakcija na zadnji Samin blog?
- Nisem ga prebral. - Ubrala je drugačno pot.
Res ji je žal zaradi tega, kar se je zgodilo.
- Bi ji radi kaj povedali? - Ne, grem.
Kam? -Daleč proč od Amsterdama. Adijo.
Ampak, Marco... Marco...
Lahko nekoga pozdravim? Živjo, mama. Lep pozdrav od mene.
Si vedel to? -To je bila moja ideja, draga. Ni to super?
- K vragu ti in tvoja prehrana. - Zakaj si tako težka?
Hočeš napisati lepo knjigo?
To je najboljša reklama od tod do Aljaske. Amaterka. Oprostite? -Kaj?
Prasec.
Ja, ampak...
Te pokličem, prav?
Oprosti.
Pridi.
Kaj boš zdaj naredila?
Ne vem. Mogoče obstaja drug založnik...
- Ne, z Marcom mislim. - Očitno me noče.
Ljubica, odpri oči. Hoče te. Brez filterjev in sledilcev. Hoče te.
Samo bolj se moraš potruditi.
Končno si našla nekoga, ki hoče poslušati tvoje zgodbe o pesi.
Italija. Daleč od Amsterdama. Milano.
Prijatelj ima tam restavracijo. Torej odhaja.
- Taksi! -Jac, nismo v New Yorku. - "Uber" sem naročila.
- Ta? -Ja. Jacqueline? Houthavens? - Ja. Pohitite, prosim.
Nekoga moramo prepričati, kako je ljubezen pomembna.
- S kolesom bo hitreje. - Prepotena bom.
- Bi šlo hitreje? - Vidite? Ne bo šlo.
Morda gremo lahko tukaj...
Dami, tako je to v Amsterdamu.
- Ti to zmoreš, prav? - Ja. -Pohitite.
Rietberg, poglejte vijoličasti taksi, prasec.
Dami, ven iz avta. Živjo, srček, daj mi poljubček.
Dobrodošli v Amsterdamu. Zabaviščni park za pijance.
Speljite se!
- Tekla bom. - Kaj? Poljubček, prosim te!
Visoke pete imam. Prišla bom takoj, ko bom lahko. -Poljubček?
- Zamudila si. - Res? Sranje.
- Italija? - Da bi mu spet strla srce?
Ni bilo tako. -Pa je. Kdo ga je moral tolažiti? Jaz.
Počakajte.
Žal mi je, da sem vam rekla šlampasta starka z mačkami.
Poslušaj me, sestra.
Oprostite. Res moram vedeti, kje je Marco, sicer... -Kaj?
Ne vem več. Prosim vas.
Tukaj sem!
- Gospod, mudi se nam. - Schiphol.
Verjetno si mislila, da boš tekla na izhod. Ne gre z letalom. -Ampak?
Milano? -Rim. Tisti za Milano je pravkar odšel.
Prekleto.
Hecam se. Ta gre v Milano. Greste? -Ne.
Samo nekomu moram nekaj povedati.
- Prav, pohitite. - Marco?
Marco.
Oprosti. Vem, da me nočeš
in razumem, da bi šel raje obirat olive.
Ampak moram ti povedati, da mi je žal.
Žal mi je zaradi recenzije, še bolj pa zato, ker ti nisem povedala.
Žal mi je, ker si nisem upala biti to, kar sem. Tako kot ti.
Bala sem, se, da bi te izgubila, preden sem te sploh imela.
Razumem, da me nočeš več. Jaz pa si tebe želim.
Želim si te.
Rada bi se s tabo pogovarjala o hrani do poznih ur, medtem ko me poljubljaš.
Zjutraj pa se lahko pogovarjava o tem, kje bova kupila francoske rogljičke.
Pila bova kavo iz termovke
in se čudila tistim ki pijejo kavo "Senseo".
Rada bi se prepirala s tabo o najboljšem načinu za čiščenje fižola
in naredila bi hotel za črve in "miso".
Muckala bi se pod figovim drevesom na mojem vrtu
in rada bi te pogrešala, ko boš zvečer v kuhinji.
Rada bi se počutila popolno, ko se bova objemala v postelji.
S tabo si želim biti to, kar sem.
Ali to, kar sem vedno bila, pa sem za kratek čas izgubila.
Žal mi je, ker sem zamočila.
Si končala?
Oprosti.
Sam?
V redu je. Ni bilo v redu, ampak...
- V redu je. - Res?
S tabo bi rad naredil hotel za črve.
- Živjo, kmečko dekle. - Živjo, prodajalec.
- Sam? - Ja?
- To je terasa. - O bog, poglej tole.
- Lepo, ne? - Prekrasno je. -Res je...
- Vidva sta zagotovo Mieke in Arjan. - Ja.
- Loes? - Me veseli.
- Živjo, ljubica. -Živjo, Marco. - Kaj praviš? -Dobrodošla.
- Vse sta sama naredila. - Ja, sposobne otroke imamo.
- Nekaj sva ti prinesla, Loes. - Ne bi bilo treba, zelo lepo.
- Za tvoje mačke. - Oče...
- Kaj? -To je čudovito. - Srček. -Lepo, kajne?
Čudovita fotografija. Rada bi jo pokazala Marcu. -Škatle so polne.
Ljubček? -Ja?
- Tukaj je. -Poglej. Lepo, ne? - Odlično.
- Penina. -Poglej. - Lepo. Hvala.
- Kje je Jacco?
Tukaj je. Poglej, srček. Zagotovo boš en kozarček.
- Mieke. -Živjo. - Arjan. -Jacqueline.
- Ljubica, tukaj imaš... - Kaj?
V ustnem kotičku... -Na zdravje, Jacqueline. -Na zdravje, Samantha.
- Na "Sam Marco". - Na "Sam Marco."
- Na zdravje. - Na zdravje.
- Drugo steklenico bomo prinesli. - Pokaži. -Lepo, ne?
Vseeno si napisala celo poglavje o pesi. -Daj, Jac, to je zelenjava...
"Čestitke za novo priljubljeno @sammarco."
"Navdušena sem, da z@NekajLepega zdaj sledim svojemu srcu."
"Moja prva knjiga o prehrani bo kmalu izšla."
"Za prednaročila sledite "Instagramu".
#recepti #deklevformi #prehrana #pisanjezazabavo #knjiga
"Tako originalno in dobro!" "Nisem vedela, da je pesa tako okusna."
"Vrhunska kulinarika brez odpadkov. Neverjetno."
"Skoraj brez mesa. Zagotovo se še vrnem."
MEDIATRANSLATIONS