Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Alături de mine azi este Sam van der Horst, care are blogul SamThingNice,
şi Lilian Schaaf, de la LilianLikes, care promovează mâncarea nutritivă.
Împreună vor participa la 10 provocări, pe care le vor detalia.
Te rog, Sam.
Avem percepţii foarte diferite asupra mâncării.
Editorul meu s-a gândit că e bine să prezentăm acest contrast.
- Deci scrii o carte, să înţeleg. - Da.
De la şase ani îmi doresc asta.
- Eu te admir dintotdeauna. - Ce drăguţ!
Dar nu despre carte vom vorbi aici.
Nu, primim aceleaşi sarcini.
Dar abordările sunt diferite.
Se zvoneşte că amândouă veţi avea o emisiune proprie.
- Ce interesant! - Foarte.
A o sfecli sau a nu o sfleci? Poţi face nenumărate lucruri cu sfecla.
Sunt Sam de la SamThingNice. Ce voi pregăti azi...
Aici avem cavalo nero. Kale italian.
Merge perfect cu paste sau cu năut, la tigaie.
Nu se prea găseşte la aprozar.
În schimb au fasole verde din Peru...
Avem din nou mangold...
Foarte gustos. Să o spălaţi bine, ca să nu mâncaţi nisip.
Şi balegă...
Noua emisiune de la RTL... Cine s-o prezinte?
Depinde ce vrea RTL.
Îmi place aspectul organic. Minunat!
Da, dar mie îmi place Lilian, că e atletică.
Ar fi interesant să le prezentăm împreună.
Nu împreună, că nu se suportă.
Aşa e.
Azi voi mânca ardeiul iute Bhut Jolokia.
În 2007, a câştigat premiul pentru cel mai iute ardei din...
Gata, îl mănânc.
O să-l mănânc.
Provocare iute
Provocare PNV
100 000 de urmăritori
102 000 de urmăritori
Sam, există Domnul Perfect în viaţa ta?
Nu sunt...
Un bărbat care îţi găteşte de două ori
şi după trei luni se răhăţeşte cu uşa deschisă? Nu, mersi.
- Cum te numeşti? - Joshua.
Ţine mâinile ridicate!
- Continuă! - Sam, uită-te la mine! Poză!
FOODIES
Fir-ar!
- Duco. - Samantha?
- Mamă? - Da.
- Când putem veni în vizită eu şi tata? - Salut!
- Săptămâna viitoare? - Bine.
Colaborare cu Lilian: gătit 30 de minute pentru sirieni
Fir-ar! Scuze, mamă, am o întâlnire.
Ai nevoie de ceva din grădină?
- Da, struguri. - Iar e pe fugă?
- Trebuie să închid. Pe curând! - Bună, scumpo!
Nu!
- Salam. - Aylakum salam.
Salut!
- Salut! - Unde-ai fost?
- Mă bucur să te văd. - Scuze că am întârziat.
Mulţumim pentru interesul acordat în mediul online
şi că aţi vrut să ajutaţi la gătit.
Sam a întârziat şi nu a ajutat la gătit.
- Dar sunt vase de spălat. - Sigur.
- Pa! - Pa! Mersi încă o dată.
- Unde e bucătăria? - Te conduc.
Duco de Pauw: Ce face cea mai bună scriitoare? Ai deja o primă versiune?
Merge bine. E aproape gata ciorna. Mersi! S.
20% reducere la masa de prânz... Ai câştigat 25 000...
Îţi doreşti o aventură?
Invitaţie: Îmi deschid restaurant nou diseară. Ginger&Co,
nu rata!
Kiwi Kiwi de cumpărat în Amsterdam
Aseară am gătit pentru refugiaţi.
Ce frumos, ce bine. #seitancurry @samthingnice #colab.
Ce oameni frumoşi şi puternici! #viaţareală @lilianlikes #colab.
Scuze, gustam să văd dacă e copt.
Şi?
Foarte bun.
- Ca un kiwi mic. - Aşa e.
Scuze, sunt de la ţară. Vreau două lădiţe.
Ştii cum o să le găteşti?
Da.
Cum?
Vrei să-ţi spun secrete de bucătar?
5,50.
- Pot plăti cu cardul? - Nu, nu merge.
Fir-ar.
- Nu te-am mai văzut pe aici. - Nici eu pe tine.
De obicei e o femeie aici. Amabilă, dar cam neglijentă.
Ca şi cum ar avea psoriazis şi ţine în frigider o conservă pentru pisici.
E mama mea.
Nu, Lilian.
Nu arăţi prea bine, dragă.
Ceai de muşeţel pentru cearcăne. Face minuni.
- 5,50, te rog. - Da...
Salut!
Ce aprozar frumos ai...
- Poftim? - Fac poze pentru blog.
Ai cont de Insta? Sau dă-mi un mesaj şi te etichetez eu.
- Nu, eu nu pierd vremea cu prostii. - Poftim?
"Prostiile" astea sunt citite de 100 000 de oameni.
Treaba lor. Nu-mi place stilul senzaţionalist
cu superfood şi corp perfect.
Nu-ţi mai fac reclamă gratis.
Vai, ce păcat.
Nu-mi plac bloggerii de mâncare.
Trebuie să plec.
Stai aşa!
- 5,50? - Da. Ai cash?
Cash?
- Îmi trimiţi prin Venmo? - Nu.
Dar am de cules fructe duminică şi mi-ar prinde bine puţin ajutor.
Faci un ban. 5,50 pe oră.
- Întâmplător, desigur. - Da...
- Poate. - Am nevoie de numărul tău.
06...
- ...1388 2... - Stai.
Peste patru luni voi da o petrecere de Revelion,
aşa că mi-ar plăcea să suni până atunci.
Încercăm altfel.
Marco.
Sam.
Gata, le-am adus!
Ce fac pisicile, mamă?
Ce vorbeşti? Nu suport pisicile.
Mersi.
Pa!
Avem deja 46 de aprecieri pe Instagram.
- Ai postat? - Sigur că nu!
- Mersi pentru kiwi. - Cu plăcere.
- Pa! - Pa!
- Salut, urâtule! - Salut!
Frumoasă ridiche de pepene verde!
- Super. - Da.
- A venit amicul tău vizionar. - Da?
- Eşti gata? - Da, mai am de luat câteva lucruri.
- De ce nu le pui pe fete? - Sunt colegele mele.
- Îmi place să le aleg eu. - Ştiam eu de ce te-am angajat.
Am făcut comandă de scoici pentru diseară.
- Dar încă nu e sezonul lor. - Ce contează?
Lumea vrea şi sunt aduse proaspete din China.
Pare că nu avem nicio idee. Facem ceva, nu ştim ce.
Prezentare, imagine. În fine. La asta mă pricep eu.
Tu ocupă-te de ce ştii tu, nu mă bag.
La fel şi tu să faci cu mine.
Dar scoicile?
Sunt pentru ăia care conduc prin oraş maşini de teren.
Ce are? O să fie bine.
Am un restaurant şi cel mai bun bucătar din Amsterdam.
Dar care încă nu a înţeles cine e şeful.
Capitolul unu. Mâncăruri de vară cu sfeclă. Sfecla e foarte versatilă.
Sfeclă coaptă cu cartofi...
Mult succes la probe! Eşti în ultimii cinci, nu?
Nu uita să ai opţiunea de precomandă pe reţelele de socializare.
Nu voi face bezeaua cu ou, ci cu aquafaba.
Adică apa de la năut, pe care de obicei o aruncăm.
Inspirată de celebra bezea cu lămâie,
voi face o bezea cu kiwi.
Sunt un soi de kiwi mai aromate.
- Şi sustenabile. - Bravo, fata de la ţară!
Nu trebuie importate, cum se face cu kiwi obişnuit.
- Interesant, nu ştiam. - De asta o vrem pe Sam.
Conceptul este simplu.
Săptămânal, vom avea un ingredient local într-o reţetă dulce şi sărată.
- Se vede că am transpirat? - Nu.
Dar miroşi un pic a ceapă.
Îţi dai seama ce succes o să aibă cartea dacă o să ai emisiunea ta?
- Dacă o termin. - O s-o termini.
Reţetele aproape le-am terminat. Mai am de scris textul.
Dar să nu scrii povestea aia lungă despre cum creşte sfecla.
Toată lumea e ocupată. Poate deveni complicat şi scump.
Poate să ne folosim de strategia lui Fajah, cu cartea despre celulită.
Delicioasă, aspectuoasă şi autentică?
- Sper să-i placă şi lui Duco. - SamThingNice, nu?
- Selfie? - Bine.
- Cică miros a ceapă. - Nu ne deranjează.
- Mersi. - Cu plăcere.
- Trebuie să-ţi spun ceva. - Ce?
- Am cunoscut un tip la aprozar. - Nu cred!
- V-aţi dat întâlnire? - Nu încă. Uite!
E sexy? Face reclamă la SamThingNice?
Încă nu i-am văzut dovlecelul...
- Serios? Nici pe Tinder? - Nu.
- Mereu se întâmplă o minune. - Dar nu suportă bloggerii de mâncare.
- De ce? - I se pare senzaţionalist.
Foarte bine. Ai stat destul singură.
Invită-l în oraş! O să vadă că eşti grozavă.
Pa, scumpo.
- Pa şi pusi! - Pa şi pisi!
Ce e?
Nimic.
Bine, gata. Am cunoscut o fată.
Serios?
Am invitat-o să culegem fructe împreună.
Ce romantic...
De ce femeile mele nu spun niciodată aşa ceva?
- Unde sunt mesele în plus? - Cum adică?
Am numărat 60 de oameni, dar pe hârtie scrie 80.
Henry a zis că e în regulă.
Diseară deschidem Ginger&Co.
@SamTingNice eşti gata pentru ultima provocare?
Dacă eşti şi tu invitată, sigur #provocarerecenzie
ibric oprit
Sigur că am fost invitată. Vin acum. Accept provocarea.
#deabiaaştept #foodies #LilianLikes Ultima provocare!
- Salut, drăguţă! - Salut... Vrei să mănânci gratis?
Bun. Schimbăm ceva înainte de servire?
- Mai multă aromă? - Nu.
- E bine aşa. - Marco!
- Atât mai avea Arie. - Eşti un înger, mamă.
- Succes! - Vorbim mai târziu.
- Îmi aduce aminte de fosta. - Nu putem face ceviche din asta.
Îl afumăm şi facem rillette.
- Cu maioneză cremoasă şi praz. - Şi tarhon.
- Un critic vrea să discute cu tine. - Putem marina peştele?
- Mai târziu. - N-o lăsa să aştepte!
Nu acum. Peştele trebuia să fie deja la marinat.
Mai târziu.
- M-a sunat mama ta. - De ce?
- Că nu răspundeai. - Şi ce i-ai zis?
Că o să am grijă să mănânci toate legumele.
Bine.
Păsărica!
Nu.
Gata de provocare! @SamThingNice #suntgatadintotdeauna
Este...
Am o idee.
Nu eşti singura bloggeriţă.
- Colega ta preferată. - Chiar.
Eşti gata? Să scrii o recenzie e altă mâncare de peşte.
Măcar tu ai o părere despre orice.
Bun venit la Ginger&Co!
- Aveţi rezervare? - Da.
Oameni buni, e plin-ochi! Transavia să ia lecţii!
- Da, sunt 20 de oameni în plus. - Da, am invitat bloggeri şi VIP-uri.
Care scriu despre mâncare?
- Sam van der Horst plus unu. - Van der Horst.
Frumoasă ţinută!
- Să fie oare pe alt nume? - Nu, e pe Van der Horst.
Îmi pare rău.
Am un blog despre mâncare şi m-a invitat... Harry.
- Henry. - Da.
Pe Insta ai scris că ai fost invitată.
- Da, de Harry. - Henry.
Următoritorii noştri vor fi dezamăgiţi dacă nu mai are loc provocarea.
Avem nevoie de ei. Aşa merg lucrurile.
Noroc că avem 20 de recenzori profesionişti.
Hai să facem nişte brioşe dietetice, ca să guste din cât mai multe!
Am încredere în voi. Vă las!
Eu sunt înghiţitorul de flăcări.
Sam de la SamThingNice! Sarah, dă-le o masă frumoasă!
Bun venit, Lilian de la LilianLikes! Urmează-mă!
Mai am o singură masă. Veniţi cu mine.
- Poftim. - Mulţumesc.
Suntem aici de o oră şi nu am băut nimic.
Parcă aş fi cu sora mea într-un bar de swingeri.
Vine imediat colega mea.
Asta a zis şi acum 30 de minute colega ta.
Scuze, e foarte plin astă-seară. V-aţi hotărât?
Da, vrem un meniu de degustare.
- Trebuie să întreb bucătarul. - Oriunde poţi împărţi mâncarea.
Mă duc să întreb.
- Jacco... - Ce?
- E plin. Încearcă şi ele... - Clientul e rege.
Şi ai ce scrie în recenzie.
Poftim, doamnelor. Scoici şi ciuperci flambate.
Mulţumesc.
- Şi aşa era agitaţie. - Asta au cerut.
Cei cu blogurile cu mâncare... Nu-i mai servim.
Îmi cer scuze, dar bucătarul...
Să vină să ne explice de ce este atât de complicat.
Haide, Jac...
Aş dori...
O porţie de ceviche.
Piure de mazăre cu morcovi şi ceviche.
- Poftă bună! - Mulţumesc.
Stai!
Aşa...
Flambé la masă #ciuperci #recenzie
Ceviche la Ginger&Co.
Intră pe blog pentru prima mea recenzie #ceviche #recenzie
Ce bun e!
Arată minunat.
- Două ceviche. - Da.
- Nu e gata? - E a doua tură.
Domnu' de la aprozar!
Tu lucrezi aici?
- L-ai cunoscut pe bucătar? - Vreau să fiu obiectivă.
Oricum o să scrii de bine.
O recenzie care nu-i e utilă nimănui.
Mie nu mi-e frică să-mi exprim opinia.
Uneori e dur.
Dar măcar sunt sinceră. Urmăritorii mei apreciază asta.
Tu vrei oameni ca tine.
Blânduţi.
- Scuze, s-a produs o greşeală. - Da, una mare.
- Pot să-ţi ofer altceva? - Un local cu hamburgeri?
Jac...
- Vinete, te rog. - Nu mai avem.
Atunci acadeaua dulce şi sărată cu un pic de alge?
Acadeaua răsturnată costă 13 euro?
Da.
Scoici murate din partea casei?
Dar nu e sezonul lor.
Ştii ce fac mucoşii ăştia cu fetele obraznice ca tine?
Nu, mersi.
Cred că am terminat aici.
Sunt proaspete, să ştii.
Scoicile nu sunt de sezon. Ospătarii nu au făcut faţă aglomeraţiei.
Peştele nu avea gust bun...
Masă mică...
O să mai merg peste câteva luni.
Serios? Un strugure în iaurt? Ce loc îngrozitor!
Noroc că nu ai pus botu' la hipsterii ăştia.
Lil, e bine că eşti sinceră.
Scoicile nu sunt de sezon, au fost aduse din China.
Am aşteptat 45 de minute băutura. Pretenţios, fără substanţă.
Comentarii sexiste. Ce haos!
Măsuţă lângă toaletă...
Cea mai mare greşeală a fost în farfuria mea.
Peşte stricat!
E bine dacă vrei să stai toată seara lângă toaletă.
Bucătarul habar n-are ce-i cu el.
Aşa nu! #EŞEC GINGER&CO HAOS SCÂRBOS
Ce zici? Trebuie să ieşi în evidenţă cumva.
Ca să fii aleasă. De ce crezi că Heleen vinde aşa bine?
Nu pentru că scrie bine.
- Asta vinde. Tu faci yoga, nu? - Fac box. Yoga mi se pare...
Fetele care fac yoga îţi vor cumpăra cartea.
Faci exerciţii de echilibru şi porţi sutien sport.
Nu se poate să...
O rog pe Louise să-ţi organizeze o şedinţă foto.
Să te gândeşti cât timp ai.
De-abia aştept prima versiune.
Trebuie să răspund.
Te descurci minunat. Mulţumesc.
Ducele la telefon.
Mă ocup eu.
Sam?
Făceai exerciţii?
Duco vrea să apar aşa pe copertă.
- Serios? Nu e stilul tău. - Ştiu, tocmai asta e problema.
Nicio grijă. Editorii îţi vor cădea la picioare...
Eşti una dintre cele două finaliste.
- Serios? - Săptămâna viitoare e ultima probă.
Dacă faci ca data trecută, câştigi sigur.
- Dar nu te îmbrăca aşa. - Cine e celălalt?
Elody a vrut-o.
Dar am eu grijă să fii tu aleasă.
În sfârşit vom lucra împreună.
Vei fi noua Jamie Oliver, dar mai frumoasă
şi fără "dovlecel".
- E cam devreme... - Am şi eu ceva de sărbătorit.
Elody se va ocupa de filiala din străinătate.
- Ghici cine o va înlocui! - Serios?
- Felicitări! - Tot trebuie să fiu atentă.
- Nu-mi permit să greşesc. - Eşti perfecţionistă.
Ştiu, dar vreau să vadă şi ei asta.
Ai vorbit cu tipu' de la aprozar?
- Nu, am mult de scris. - Fii serioasă!
O să te uite tipu' dacă nu-i dai atenţie.
Hai!
- Da. - Da.
- Nu se poate... - Stai aşa.
Filtrele astea sunt incredibile. Numărul lui. Poftim!
Ai reuşit?
Mai mergi să culegi fructe după-masă? Pot ajunge şi eu.
Gata. Eşti mândră de mine?
- E bun, nu? Eu l-am făcut. - Foarte bun. Ce e?
Bine. De-abia aştept!
- A trimis un "x". - Asta îi trimit şi eu instalatorului.
- Trebuie să te îmbraci altfel. - Aşa e.
Haide!
Fata de la ţară...
- Mergem? - Da.
Te pricepi.
Ştii să culegi mere, să furi un anumit soi de kiwi...
- Faci ceva cu fructele? - Le mănânc.
Mă refer la gătit.
Nu...
Scriu.
- O carte de bucate. - Frumos.
Eşti bucătăreasă?
Nu.
Scriu despre mâncare... Fac poze... În fine.
- Tu vinzi legume. - E aprozarul mamei, de fapt.
Eu sunt bucătar.
Serios?
Uite, piciorul-caprei! E comestibilă.
- Eu o folosesc mereu. - Nu!
- Nu mânca! - E bună.
Ştiu că e comestibilă, dar o oaie a făcut pipi pe ea.
- De ce n-ai zis? - Păi te-ai grăbit.
Poftim!
Brânză caju în cenuşă vulcanică.
- E divină. - Nu-i aşa?
- Cea mai bună plăcintă din Amsterdam? - După a mea?
"Winkel" de la Piaţa Organică.
Cel mai bun croasant din Amsterdam?
- Fort Nine. - Niemeijer.
Corect.
Cel puţin trei părţi unt la zece de făină.
- Dar e cam uleioasă. - Şi trebuie să fie crocantă.
Ar trebui interzise croasantele din grâu integral.
Şi pastele din grâu integral. Mănâncă un sendviş mai bine!
E altceva. Eu am o reţetă foarte bună cu paste din grâu integral.
O să mă prefac că n-am auzit.
Poate ţi-o prepar într-o zi.
Asta am vrut să aud.
Vino să iei cina la restaurantul meu! E după colţ.
Ăla e restaurantul tău?
- Da. Vrei să vii? - Nu.
Da. Nu...
Am o programare, era să uit.
Prostuţa de mine... Pa!
- Sam? - Da?
M-am simţit foarte bine.
Şi eu.
Pa! Fir-ar să fie!
- Ai fost dură! - Şi eu am mâncat ceviche. Greţos!
- Sam a făcut praf locul. - Să se închidă!
Un bucătar bun gustă înainte.
- Să sune cineva la OPC! - Ghimbir&Nu. Închideţi-i!
Mulţumim pentru sinceritate, Sam.
Fir-ar să fie!
Editare blog - editare recenzie
Recenzie ştearsă Sunteţi offline
Mesaj vocal Jacco. Nu ascult mesajele audio, scrie-mi. Pa!
Tipu' de la aprozar = bucătar la Ginger&Co. AJUTOR!!!
- A citit cineva recenzia aia? - SamThingNice face valuri.
- Unde e recenzia la Ginger&Co? - Asta o descalifică.
Nu-ţi face griji, fii sinceră. Probabil vrea să-i culegi...
Ceva "pute".
Asta e recenzia MEA.
Cât trebuie să aştepte urmăritorii @SamThingNice?
N-a fost o provocare aşa grea.
- Zece sfaturi pentru o recenzie bună. - De-abia aştept.
Mai bine o recenzie bună pe blog decât zece în mintea ta.
Stai calmă şi trimite recenzia, Sam.
De ce nu mai apare recenzia?
Oare @SamThingNice crede că a fost prea aspră?
Recenzia lui @lilianlikes e grozavă.
Oare are legătură cu asta?
- 1-0 pentru @LilianLikes. - Nu mai poţi scrie, Sam?
Salut, Sam! Parola
Scuze! Din cauza unor probleme tehnice, site-ul meu este offline.
M-am simţit bine azi. Mai vii în curând pe aici?
Am mai avut nişte anulări, trebuie să schimbăm ceva.
Vreau ceva mai rafinat, mousse sau aspic.
Uite-i pe cei de la Avocado Show! Ei ştiu meserie.
Dar putem găsi rafinament în altă parte.
Polo, tu te pricepi în bucătărie, eu fac moda. Sunt top.
Eu prefer să...
Nu ţi s-a spus niciodată
că nu începi să te plângi decât după perioada de probă?
- Lustrele... - Aurite.
Exact! Două acolo...
- Nu-l băga în seamă mereu. - Nu fac asta.
Uneori trebuie să faci compromisuri.
Are multe idei? Da. Dar nu sunt mereu cele mai bune.
Dar a avut câteva firme de succes.
Tu chiar crezi asta?
Dacă îi mai ţii mult isonul, o să lucrăm la un circ.
- Ce-i asta? - E încă o ciornă, dar...
Vreau o dietă, nu o carte de bucate haioasă. Credeam că am fost clar.
- Dar blogul meu... - Nu mai e relevant.
Ai devenit un brand. Nu poţi avea reţete oarecare.
Trebuie să creezi un stil de viaţă, o dietă.
Vrei să ajungi sus, nu?
Vreau o carte de bucate personală care...
Sună bine. "Personal" e cuvântul-cheie.
Stilul tău de viaţă. Dieta ta.
Corpul tău beton.
Dacă nu ai rezultate până săptămâna viitoare, nu mai vezi avansul.
A venit programarea. Adu-i aici!
Frans, ce mai faci? Nu te-am văzut de mult. Ia loc!
Dră van der Horst? Sam? Voiam să spun că...
Mulţumesc.
Datorită ţie ştiu ce mănânc.
- Mă bucur... - Şi nu-ţi face griji de Duco.
Vrea să pară un dur, dar compensează ceva.
- Tipic. - Ştiu.
Selfie?
Te urmăresc de doi ani.
- Păstrează-l. - Mersi.
Ia priviţi ce-am găsit la gunoi! Recenzia dură a lui Sam!
Ce mama naibii?
Lilian?
Lilian!
- Putem vorbi? - Ce frumos, Sam!
- Ai cules fructe? - De ce mi-ai postat recenzia?
Fiindcă iar ai fost prea laşă.
- Nu pot concura de una singură. - Şterge-o!
Ce ajunge online rămâne online.
Ştiu că eşti amatoare, dar chiar trebuie să-ţi explic cum e cu netul?
Scorpie!
Şterge recenzia!
- Dă-mi telefonul! - Nu.
- Dă-mi-l! - Nu!
Uite!
- Nu postezi tu, nu postez nici eu. - Bine.
Inspiraţie pentru cartea cu diete.
Salut! Mi-ar plăcea să te revăd.
Marco, trebuia să-ţi spun din prima...
Am un blog despre mâncare.
Nu.
Trebuia să-ţi fi spus de la început că scriu despre mâncare.
Marco...
Te-am minţit...
Ştiu că deteşti bloggerii care scriu despre mâncare, dar...
O să-i urăşti şi mai mult acum.
Nu. Fir-ar!
Măi să fie...
Am ceva pentru tine.
- Ciocolată? - Nu ciocolata e importantă.
Ciocolata nu e niciodată importantă.
Vrei?
Chestia mică dinăuntru e surpriza.
Da, dar nu toate surprizele sunt plăcute.
Ai mâncat oul. Ea are nevoie de o casă.
Apropo de surprize neplăcute...
- E frumos în Amsterdam! - Vino!
Ce voiam să spun e că...
Am un blog despre mâncare.
- Ştiu că deteşti bloggerii... - Despre ce dietă scrii?
Scuze, am fost nesimţit.
Nu, ştiu ce vrei să spui, dar eu nu urmăresc moda.
Vreau să conving lumea să cumpere mâncare locală şi de sezon.
Dar uneori trebuie să fac lucruri care nu-mi stau în fire.
Şi eu. Şeful meu mereu îmi spune ce să fac.
Mâncarea trebuie să fie instagramabilă.
Trebuie să simţi pasiunea din cartof!
Dar pasiunea e aşa un clişeu. Cândva însemna iubire şi gesturi mărunte.
Acum şi pâinea de la băcănie e "pasiune".
Eu cred că tu eşti foarte pasionat.
- Intră! - E închis.
Ştiu eu pe cineva aici.
Dacă nu-mi iese, îmi sun amicul cu restaurant în Milano.
Are un teren unde îşi cultivă legumele şi măslinele.
Scuze.
Marco.
Da.
De unde şi până unde?
Da, dar...
Pot ajunge peste trei ore.
Bine. Vin imediat.
- Scuze, trebuie să plec. - Ce s-a întâmplat?
Un blogger a scris ceva de rău despre restaurant.
Lilian.
- Marco... - Trebuie să plec.
Trebuie să-ţi spun ceva. Marco?
"Peşte stricat."
"Fără gust."
"Inflexibil."
Astea nu-s cuvintele mele preferate, Polo.
- "Bucătarul habar n-are ce-i cu el." - E o singură recenzie.
Dar oamenii o iau în serios.
Îşi vorbesc.
Lumea anulează rezervările.
Ne-a scăzut nota de la 4,5 la 1. În mai puţin de o oră.
- Se poate aşa repede? - Bun venit în secolul XXI!
Tu eşti genu' care se gândeşte la cumpărături noaptea.
"Să mă grăbesc, că se-nchide netul la nouă."
Uite ce scrie cineva: "Ceviche cu peşte stricat e un păcat de moarte."
Altul: "Anulat din prima."
"N-o să-mi pierd timpul şi banii într-un alt aşa-zis restaurant."
Am murit înainte să ne naştem.
Dar eu nu mă las!
Schimbăm foaia!
Am greşit cu peştele fiindcă am improvizat.
Lasă-mă să fac cum vreau eu.
Dar să dai tot ce poţi, ai auzit?
Mâine o să avem un meniu nou.
Îl prezentăm marţi.
- Vin şi eu. - Ai liber atunci.
Vin.
Henry?
- Concept dezechilibrat. - Decor de prost-gust.
- Prea scump. - Feluri amestecate fără sens.
M-am săturat de locuri pretenţioase.
Salut, drăguţă! Ai pregătit felul pentru probă?
Mă întâlnesc acum cu Elody.
Adoră pastele cu brânză de capră, ca să ştii.
- Cum a reacţionat tipul? - Lilian a postat recenzia mea.
Şi el a citit-o.
- Of, şi s-a supărat? - Da, pe Lilian.
- Crede că ea a scris-o. - Nu e acum momentul s-o dai în bară.
S-a întâmplat repede, am încercat să-i spun, dar nu am reuşit.
- Sam, trebuie să fii sinceră. - Ştiu.
- Elody. Trebuie să-nchid. Succes! - Mersi! Pa!
- Chiar ai citit-o? - Nu am vrut.
Are dreptate, să ştii. N-a mers prea bine seara aia.
Îi iei apărarea?
Şi fata cu scoicile, serios. Ce naiba?
Vom face lucrurile altfel. Sau vrei doar să te plângi?
- Când o să fii din nou online? - Ce recenzie dură...
Păcat că e pe site-ul slăbănoagei.
- Eşti în concediu? - Ce-ai păţit? Ne e dor de tine.
Sam, scuze, a trebuit să plec.
Criză la Ginger&Co. Pregătesc un meniu nou.
Sam a scos recenzia ca să mănânce gratis la Ginger&Co?
- Nu face Sam din astea. - Atunci unde e recenzia?
Sam vrea să fie vedetă TV, n-are timp de site.
Cum a fost la probă? #îndrăznescsăîntreb
Ai vreo veste de la @RTL? Te susţin!
Pot să mă inspir de pe blogul tău?
Schimb site-ul acum. Dar nu ai nevoie de el. Tu ştii ce vrei să faci, nu?
Nu, nu.
Mamă? Nu...
Ce frumos când se bucură fata ta că te vede!
- Bună, fata mea! - Bună!
- Ce se întâmplă aici? - Nu, nu.
Fir-ar!
- Deschide geamul! - Tată, opreşte alarma de fum.
Gata. În regulă.
- Din cauza lui. - Ce gălăgie!
Ei bine...
- Să vedem... - Nu, mamă.
Nu fac nimic, doar fac loc.
Dietă? Şi ce mai bei, apă caldă cu mentă?
Ai grijă la viermi.
Ce?
Acolo e compost.
- Foarte buni struguri. - Mersi, mamă.
Uite ce-am găsit.
Eroul tău de când aveai 12 ani. Îl mai ştii?
Rudolph... "Viaţă şi gătit".
Uite cartea ta de reţete.
Poate te inspiră să scrii cartea acum.
Nu avem loc pentru toate astea.
Aveţi patru dormitoare şi un garaj mare.
Tort cu ciocolată şi pere.
Poţi s-o iei înapoi?
Ce dezordine e aici!
Mă pregătesc pentru o probă şi mă duc şi în grădină.
Venim cu tine. Hai!
- Hai, scumpo! - Nu.
- Haide! - Bine.
Restaurantul are probleme din cauza mea.
Păi dacă n-a fost bună mâncarea?
- Ai fost obiectivă, asta contează. - Tocmai că...
Mâncarea a fost interesantă.
Doar că multe lucruri au mers prost
şi e posibil să fi fost mai critică decât sunt de obicei.
De ce?
- Lilian. - Cea cu dinţii?
Nu, cu sutienul sport.
- Ai nevoie de busuioc pentru pesto? - Da.
- Vrei să culeg? - Da. Mersi, tată.
Dacă dau faliment din cauza mea?
Dacă oamenilor le place mâncarea, vor uita de recenzie.
- Aici e. - Nu, acolo e mentă.
Nu se uită aşa uşor o recenzie.
Ce e online nu dispare niciodată.
Aşa e.
Cum îl cheamă pe ăla care îţi place ţie?
- George Clooney? - Nu, ăla drăguţ.
Brad Pitt?
Nu, cel cu ochi albaştri. Cum îl cheamă?
- Ah, Jude! - Jude Law.
A făcut o greşeală care îl va urmări toată viaţa.
- Da, a făcut o prostie. - Aşa e, nu trebuia să zică.
- Tată... - O să apari la televizor, deci.
Dacă iau proba.
Ia-o mai uşurel... Uneori ne îngrijorezi.
Nu ai de ce, mamă.
O clipă.
Melci. Nu e bine.
Ia-o acasă, să nu o arunci mâine.
S-o arunc?
Mamă, eşti genială.
- Sam. - Salut!
Unde eşti?
E cineva aici?
Salut!
- Tu eşti Sam, nu? - Da.
- Audrey. - Sam.
Cred că...
Bine.
Am plecat.
Scuze.
Am...
- Vreau să... - Bine.
- Intri? - Da.
- Am o idee. - Da? Ce idee?
Trebuie să devii cunoscut ca bucătar,
dar fără să se creeze vrie.
Trebuie să fie ceva de durată, care să te definească.
Eu sunt de durată?
Poate.
Uite, #ZeroRisipă are 8,9 milioane de postări pe Instagram...
Şi 5, 1 milioane pe Fine Dining.
Ce vreau să spun e că lumea nu mai vrea să folosească plastic
şi nu vrea să arunce mâncarea.
Dar singurele restaurante de acest fel din oraş servesc mâncare de cantină.
Amsterdam are nevoie de un astfel de restaurant, dar cu mâncare rafinată.
Asta e!
Miso din coajă de lămâie, ciuperci cultivate pe boabe de cafea,
fermentăm ce s-ar putea strica.
Ştiu mulţi furnizori care aruncă mâncarea fiindcă nu e perfectă.
Apropo de imperfecţiuni,
ţi-am adus nişte kale imperfectă din grădină.
Mă gândeam că tu ai putea s-o faci perfectă.
Cu tata am amintiri doar de la gătit.
Trebuia să gust totul. Întâi să miros, apoi să gust.
După ce a murit, mama a fost nevoită să se spetească pentru noi.
A trebuit să-mi port singur de grijă.
Tu?
Ţin minte că eu şi părinţii...
spălam, uscam şi plantam seminţele de la un singur dovleac.
Şi peste câteva luni, era plin de dovleci în grădină.
Magie!
În liceu, toţi banii din alocaţie îi dădeam pe mâncare.
- Serios? Ce cumpărai? - Brânză franţuzească, hering...
Tot ce era interesant şi gustos.
Ce faci?
Scuze, iubita mea te admiră mult.
- Puteai să întrebi înainte. - Scuze!
- Nu-i nimic, hai să facem o poză. - Serios?
O să-i placă la nebunie.
- Cum o cheamă? - Simone.
- Mersi. - Cu plăcere.
- Şi scuze din nou. - Nu-i nimic.
- Pa! Mersi! - Pa!
Cum reuşeşti să faci faţă?
- Vine la pachet cu meseria. - Pa!
Fă-i cu mâna!
Pa!
Amsterdam e aşa frumos şi liniştit când eşti pe apă.
Pe canalele din Amsterdam
Inima mi-am pierdut-o pe veci
Amsterdam îmi umple gândurile
E cel mai frumos oraş din ţară
Toţi oamenii din Amsterdam
Sunt de fapt de la ţară
Dar nu vor să se mute altundeva
Dar vor loc de parcare
Eu nu am maşină
Luminile din piaţă, noaptea
Ce altceva ţi-ai mai putea dori
Decât să fii din Amsterdam Să fii o fată de la ţară...
- 14 apeluri pierdute. - Ai ajuns? Sună-mă.
Proba e peste 30 de minute.
Fir-ar!
Scuze c-a trebuit să fug, am o probă. Mult succes cu meniul!
De ce ai răspuns aşa de greu?
Ai fost la tipu' de la aprozar?
Nu cred! Povesteşte-mi tot!
Dar nu acum. Sunt foarte stresată acum.
Şi eu.
Şi acum, reţeta mea retro pentru paste cu pesto, uşor modificată.
În loc de parmezan, voi folosi brânză de "crapă".
Ce-am zis? Voiam să zic "brânză de capră".
E mai uşor digerabilă.
Lumea nu vrea să ştie de chestii intestinale...
Pasta cu pesto şi brânză de capră.
Face bine la...
corp.
Scuze, nu mai ştiu textul.
- Nu te grăbi. - Deci...
Aşa.
Ne-am lămurit, Sam. Mulţumim.
- Pot s-o iau de la capăt. - Nu-i nevoie.
- E suficient. - Scuze, nu ştiu precis...
Cred că am emoţii.
Jacco, o conduci tu pe Sam şi o inviţi pe Lilian?
Mulţumesc, Sam.
Cum a fost?
Recenzia ta face valuri.
De asta ai probleme cu site-ul?
Sau ai altă treabă?
Lilian, eşti gata?
De când mă ştiu sunt gata, Jackie. Hai!
Da.
Ai accesat căsuţa vocală. Lasă un mesaj după semnalul sonor.
Marco, poţi să mă suni, te rog, când termini?
Noul meniu. Gâscă de Schiphol cu cremă de kale
şi miso din pâine de secară.
Măr fript cu sos de usturoi negru.
Da, hai să gustăm.
Mâncarea este gătită din produse ce trebuiau aruncate.
Zero risipă.
Ce-i asta? Eu sunt la masă, nu la gunoi.
- Marco... - Mai explic o dată.
Oamenii vin aici ca să fie surprinşi.
Când vin aici,
trebuie să guste ceva ce nu au mai gustat.
Trebuie să fie şi bun la gust.
Sigur. Dar lipseşte surpriza.
Nu le vine să zică: "Mamă, oare ce-i asta?"
"Trebuie să gustaţi şi voi!" Clic, clic, clic. Reţele sociale!
Mi-e dor de formele atipice,
de sos de roşii turnat peste, care se topeşte în faţa ta.
Şi tu vii cu asta.
Cu ceva ce poate face şi o casnică din Italia.
- Stai aşa. - În timpul ei liber.
Dacă nu vrei să contribui, de ce m-ai mai angajat?
Bună observaţie. Eşti concediat!
Poftim?
Nu am timp să te consolez.
- E ultima ta seară aici. - Bine.
- Pa, Marco. - Pa, Henry.
Niciun mesaj nou.
Sam?
Te felicit.
- De ce? - Pentru emisiune, tocilaro.
Dar proba a fost...
Cu condiţia să nu te mai îndoieşti de tine.
Nimeni nu vrea să vadă asta.
Felicitări!
Nu am putut intra pe site-ul tău. Poţi rezolva problema rapid?
- Da... - Mulţumesc.
Până după-amiază e gata.
Trebuie să plec.
Sam?
Sam!
Ce-i cu tine? A trebuit să te laud din cale-afară!
Şi ţie nici nu-ţi pasă!
A fost o adevărată muncă de convingere cu Elody, să ştii.
Voia s-o aleagă pe Lilian.
Iubit nou? Recenzia offline... Coincidenţă? #ipocrită
- Fir-ar! - Ce e?
Glumeşti.
Trebuie să-l văd pe Marco.
Aţi accesat căsuţa vocală. Lăsaţi un mesaj după semnal.
- Marco... - Nici măcar nu e vorba de recenzie.
Aia e părerea ta.
Şi ai avut dreptate într-o privinţă.
Dar nu e corect să nu spui nimic în tot acest timp.
Să te prefaci.
Cât de ipocrită să fii?
Aşteptam momentul potrivit...
- Momentul potrivit... - Marco, te rog...
A zis să pleci.
Superbă! Frumoasă imagine! Vizibilă!
Trage tare cu cartea acum, cât eşti în lumina reflectoarelor.
O seară frumoasă!
Dragă Marco...
Putem vorbi?
Intrăm în lumea celor care scriu despre mâncare.
După o recenzie dură, SamThingNice se transformă în...
SomeThingBad.
Nu mă aşteptam ca Sam să fie aşa de dură.
Şi a dispărut brusc. A fost prea mare coincidenţa.
Se mai întâmplă, te îndrăgosteşti.
Nu asta-i problema, mă bucur pentru ea.
Ce mă deranjează e că a minţit.
Nu aşa se face.
Cei ce ne urmăresc merită să ştie adevărul.
Că e plin internetul de vrăjeală.
Scorpie ipocrită, halal mâncare autentică.
Credeam că @SamThingNice e altfel. #mincinoasă
Ipocrizie. Nu te mai crede nimeni.
Ce perfid! Nu mă aşteptam la asta de la @SamThingNice.
- E tipa de la SamThingNice. - Serios?
E prea ipocrită.
Nu e acasă.
Poftim!
Mulţumim...
Nu vei mai fi gazda emisiunii.
Poftim? Dar...
Avem o reputaţie bune şi nu vrem să ne fie afectată.
- Dar am semnat un contract... - Sam...
Bucură-te că nu trebuie să ne plăteşti despăgubiri.
Jacco?
Ai ceva de adăugat?
Nu, înţeleg.
- Înţelegi? - Mi-am riscat reputaţia.
De ce nu înţelegi? Erai cea mai bună.
- Şi ai dat-o în bară! - Jac...
Era să mă dea afară şi pe mine.
Cineva din consiliu m-a acuzat de nepotism.
Nu ţii cont de ce zic eu.
- Cum adică? - Ţi-am zis să fii sinceră cu el.
Da, bagă capu' în nisip, cum faci mereu!
Bine că eşti tu perfectă!
Nu chiar perfectă, că am pierdut promovarea.
- Jac! - Nu.
Jac?
Scumpo...
Ce bine că ai venit!
Draga mea...
Dă-mi geanta.
De-aş putea...
Vine şi cu o piatră ponce, pentru bătături.
... pentru culoare. Puteţi folosi pepene kiwano.
Un fruct special cu o aromă deosebită.
Pe lângă faptul că e un shake sănătos, vrem să arate şi bine.
- Şi... - Aş vrea să fiu cu tine...
- Ceai. E zahăr pe masă. - Cine mai bea ceai cu zahăr?
De ce nu ieşi puţin?
Să iei o gură de aer.
Nu o să te simţi mai bine stând pe canapea toată ziua.
Aş vrea să nu fii Atât de departe de mine
Atunci ţi-aş arăta...
Ai gustat năsturelul?
Ia!
Tată...
- Da? - Tu mi-ai citit vreodată blogul?
Sigur. Eu şi mama ta citim tot.
Şi când ai citit, ţi s-a părut că
eram eu însămi?
Da, arată bine.
Şi totul e sănătos.
Şi ai mulţi urmăritori.
Dar îţi ocupă mult timp.
Nu vrei s-o iei mai uşor din când în când?
Cum fac melcii ăştia.
Mama ta e un coşmar.
Vrei să încerci?
Cărţile de bucate ale lui Sam
Cartea de bucate a lui Sam
Bezele-fantomă
Ce vă trebuie? Ouă, zahăr-pudră, ciocolată...
Gustări de Crăciun
De ziua mea, facem o plăcintă de mere cu frişcă.
Aici uscam merele bunicului.
Miros bine, dar e mai frumos când facem plăcinta.
Scumpo...
- Sună-mă când ajungi. - Bine.
- Mersi, mamă. - Cu drag.
Dragilor, îmi cer scuze că am fost atâta vreme offline.
Îmi pare foarte rău.
Nu am fost sinceră.
Uneori ţi se aduce aminte ce contează cu adevărat.
Mamă, am reuşit.
Momentul meu "Sex and the City".
- Salut! - Salut, Sam! Avem treabă.
- Ce? - Ajung la tine în patru minute.
Să fii gata! Îmbracă-te frumos!
Din fericire pentru noi, Reviewgate nu face rău cărţii tale.
Nu există publicitate negativă.
Louise mi-a povestit despre revelaţiile tale.
- Inspiră. - Şi fix asta vrea lumea.
O carte de diete cu experienţe personale pe care le-ai trăit recent.
Cu Marco şi tot... O să ai vânzări record.
- Noi nu am renunţat la tine. - Unde mergem, totuşi?
Soţia mea joacă tenis cu Loretta.
Este o mare ocazie de care vom profita.
Loretta?
Eu sunt. Am ajuns.
Hai, mai repede!
Arăţi din nou bine.
Minunat.
Bun venit la "Cafeaua de dimineaţă"!
Invitata noastră de azi este Sam van der Horst.
- Sam, mă bucur să te văd. - Mulţumesc de invitaţie.
Pe Sam o cunoaştem de pe blogul SamThingNice.
Însă, de curând, toată lumea vorbeşte despre ea.
Pot să spun aşa? Că ai devenit subiect de bârfă?
Ai făcut ceva valuri.
Nu-i aşa?
- Ba da. - Da.
Şi ieri ai postat scuze pe blog.
Nimeni nu mai înţelege nimic.
Explică-ne, că suntem derutaţi.
Sigur...
Păi...
Am început să scriu pe blog din pasiune.
Nu. Din iubire pentru mâncare.
Reţete autentice şi sănătoase. Şi aşa...
Arjan!
Aşa a devenit popular blogul SamThingNice.
Totuşi, chiar dacă aveam succes, voiam ca cititorii să fie mulţumiţi.
Scriind despre mâncare, am început să fac şi alte lucruri.
Apoi am început să scriu o carte.
De la şase ani îmi doresc să scriu o carte.
Dar editorul meu a vrut să merg în altă direcţie.
Am început să fac lucrurile aşa cum mi se cereau.
Sau, mai rău, aşa cum se aştepta lumea să le fac.
Provocări şi recenzii.
Aşa devii influencer.
Dar, de fapt, aveam senzaţia că eu sunt cea influ...
- Influ... - Influenţată.
De alţi oameni.
- Aşa se spune? - Ştiu la ce te referi.
În fine, şi totul s-a dus de râpă...
Mi-am dat seama că sunt foarte departe de ceea ce mă face fericită.
Cam târziu, dragă.
Ce mesaj vrei să le transmiţi celor ce te urmăresc?
Că trebuie să fii sincer cu tine.
Când ai impresia că ceva nu e bine, chiar nu e bine.
Nu mai vreau să fiu mereu nemulţumită
şi să îmi doresc mereu să fiu perfectă.
Vreau doar să fac lucrurile
care mă mulţumesc.
Te întorci la tine însăţi.
Exact. Mă întorc la mine.
- Mulţumesc. - Avem o surpriză pentru tine.
Să vedem dacă e acasă.
Marco?
Bună dimineaţa, Marco! De la "Cafeaua de dimineaţă".
Eşti în direct la emisiune.
Cum comentezi ultima postare a lui Sam?
Nu am citit-o.
S-a hotărât să facă lucrurile altfel.
Şi regretă nespus ce s-a întâmplat.
Ai vrea să-i transmiţi ceva?
- Nu, că plec. - Unde pleci?
Departe de Amsterdam. Pa!
Marco... Marco...
Pot să salut pe cineva? Salutare, mamă!
Tu ştiai?
A fost ideea mea. Minunat, nu?
- M-am săturat de ideile tale! - De ce eşti aşa dificilă?
Vrei să scrii o carte bună sau nu?
Aşa PR nu mai găseşti în toată lumea! Diletanto!
- Poftim? - Ce e?
Eşti un bou!
Da, dar...
Te sun eu, bine?
Iartă-mă.
Vino-ncoace!
Ce-o să faci acum?
Nu ştiu. Poate găsesc alt editor...
- Nu, fată, cu Marco. - E clar că nu mă vrea.
Deschide ochii, scumpo! Te vrea!
Fără filtre şi urmăritori. Te vrea doar pe tine.
Trebuie doar să te străduieşti un pic.
Ai găsit în sfârşit pe cineva care are chef de poveşti cu sfeclă.
Italia.
Departe de Amsterdam. Milano.
Un amic de-al lui are acolo un restaurant. Acolo pleacă.
Taxi!
- Jac, nu suntem în New York. - Am chemat un Uber.
- Ăsta e? - Da.
- Jacqueline? La Houthavens? - Da. Calc-o!
Cineva trebuie convins de importanţa romantismului.
- E mai rapid cu bicicleta. - Da, dar o să ajungă transpirată.
- Nu se poate mai repede? - Nu am cum.
Poate dacă o luăm pe aici...
Uite-aşa se conduce prin Amsterdam, doamnelor.
- Te descurci, da? - Da.
Mai repede!
Rietbergen! Uite un taxi mov!
Coborâţi din maşină, doamnelor.
Dă-ne un pupic, frumoaso.
Bun venit în Amsterdam! Parcul de distracţii al beţivilor.
- O să alerg. - Poftim?
Pupici!
Eu am tocuri. Ajung cât pot de repede.
Nu mă pupi?
Prea târziu.
Serios? Fir-ar!
- Italia? - Vrei să-i frângi iar inima?
- Nu aşa a fost. - Ba aşa a fost.
Şi cine a strâns în urma ta? Eu!
Stai!
Iartă-mă că te-am făcut babă.
Te compromiţi, soro.
Scuze...
- Trebuie să ştiu unde e Marco... - De ce?
Am nevoie să ştiu. Te rog!
Am ajuns!
- Ne grăbim, dle. - Schiphol.
Îţi şi imaginai cum alergi spre poartă, nu?
- Dar el nu merge cu avionul. - Dar cu ce?
- La Milano? - La Roma. Milano a plecat deja.
Fir-ar!
Am glumit, merg la Milano.
- Vii? - Nu.
Vreau doar să-i spun ceva cuiva.
Bine, hai repede.
Marco?
Marco.
Iartă-mă. Ştiu că nu mă vrei
şi înţeleg că preferi să mergi să culegi măsline.
Dar trebuie să-ţi spun că îmi pare rău.
Îmi pare rău pentru ce am scris, dar şi mai mult pentru că nu ţi-am zis.
Îmi pare rău că nu am îndrăznit să fiu eu însămi, ca tine.
Mi-a fost teamă să nu te pierd înainte să te am.
Înţeleg de ce nu mă mai vrei.
Dar eu te vreau.
Te vreau.
Vreau să vorbim despre mâncare până dimineaţă şi tu să mă săruţi pe gât.
Şi dimineaţă să ne gândim de unde luăm croasante.
Să bem cafea la filtru
şi să ne mirăm că unii beau cafea Senseo.
Şi vreau să mă cert cu tine despre cum se curăţă corect mazărea.
Şi să facem împreună o fermă de viermi şi miso din resturi.
Şi să ne iubim sub smochinul din grădina mea.
Şi vreau să-mi fie dor de tine când o să stai mai mult la restaurant.
Şi să mă simt întreagă când ne îmbrăţişăm în pat.
Vreau să fiu cine sunt cu tine.
Sau să fii ce am fost mereu. Că o vreme m-am rătăcit.
Îmi pare rău că am dat-o în bară.
Ai terminat, dragă?
Scuze.
Sam?
E în regulă.
Nu a fost în regulă, dar...
- Acum este. - Serios?
Mi-ar plăcea să facem împreună o fermă de viermi.
- Salut, fată de la ţară! - Salut, tipule de la aprozar!
- Sam? - Da?
- Uite veranda. - Vai de mine!
- E frumoasă, nu? - Superbă.
Este de-a dreptul...
Salut!
- Mieke şi Arjan, nu? - Da.
- Tu eşti Loes? - Încântată.
- Bună, scumpo! - Bună!
- Marco. - Cum ţi se pare?
Bine aţi venit!
- Au făcut totul singuri. - Da, copiii noştri sunt pricepuţi.
- Ţi-am adus ceva, Loes. - Nu trebuia... Ce drăguţ!
- Pentru pisici. - Tată!
- Nu cred! - Minunat!
- Scumpa mea... - Ce frumos, nu?
Superbă fotografie.
- Să-i arăt lui Marco. - Cutii pline!
- Iubitule... - Da?
- Uite-o! - Ia să văd!
- E frumoasă, nu? - A ieşit foarte bine.
- Şampanie. - Uite!
- Ce frumos! - Mulţumesc.
Mulţumesc.
Unde-i Jacco?
Uite-o!
Uite! Sigur vrei un pahar...
- Mieke. - Salut!
- Arjan. - Jacqueline.
- Scumpo, ai... - Ce?
La colţul gurii... Noroc, Jacqueline!
Noroc, Samantha!
- Pentru "Sam Marco"! - Pentru Sam Marco!
- Noroc! - Noroc!
Mai desfacem o sticlă.
- Stai să văd. - Frumos, nu?
Ai scris un capitol întreg despre sfeclă.
Jac, este una dintre puţinele legume care...
Felicitări pentru @sammarco.
@SamThingNice m-a inspirat. Îmi voi asculta şi eu inima.
Voi lansa în curând prima mea carte.
O puteţi precomanda. Urmăriţi-mă pe Insta!
#reţtle #fatăatletică #dietă #scriscudrag #carte
- Ce original! - Nu ştiam că sfecla poate fi aşa bună!
Mâncare rafinată şi zero risipă. Incredibil!
Nu prea găseşti carne printre legume.
Sigur voi mai veni!
Traducerea: FAST TITLES MEDIA