Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Sakra! Do prdele!
Kerime, Hasane! Má kulomet! Sestřelte ho!
Tak jo.
Kde jsou peníze?
Pane.
Díval jsem se všude.
Nejsou tu.
Kam ty peníze schovala?
Asi do ložnice, ale tam já to prohledávat nebudu.
Přijedeme pozdě.
Nemůžete použít kreditku?
Nemůžu. Prohledával bych to tu jinak?
- Použijeme tvoji. - Já ale neplatím ani minimální poplatky.
Měl byste mít našetřeno na horší časy.
Tak zkuste myslet jako žena.
Co by udělala Duygu?
Helemese, jak mi radí. Dost blbá logika.
No vida. Já věděl, že je najdete.
Jo, jasně.
Co je? Na co zbraň?
Pokazíme svatbu.
Jo. Tak hlavně nezastřelte Elif.
Myslím omylem.
Můžeme už jít?
Páni. Nevěřím, že tam fakt jedeme.
Řeknu to upřímně.
Nevěřil jsem, že to uděláme, že to dokážem.
Ale jsme tu.
Šlápl jsi na čáru! Jsem na řadě!
Pane.
Co?
Pojďte už. Tohle je to auto?
Jo.
Raz, dva, tři, čtyři, pět.
Opatrně.
Co?
Dalyan je dosud 700 kilometrů.
Svatba je zítra odpoledne. To nedáme.
- Tohle sotva jede. - Nastup, Kerimoğlu.
Co?
Stojí tu už měsíce.
Ale to neva. Hned to naskočí.
Určitě.
Zlomil se.
- Nepovídejte. - Nešaškuj.
Sakra, co budeme dělat? Nebudeme moct zastavit.
Co to proboha děláte?
Zkouším, jestli to nepůjde nějak zaklapnout.
A co vůbec děláš ty?
Co? Nic. Jenom tu sedím.
- Fajn. - Nemůžu za to.
Přestaň. Jsem vytočenej.
Nemáte náhradní klíček?
Klíč se tam zaseknul.
Seš blbej? K čemu mi bude náhradní?
Tak si ho strčte někam, panebože…
No páni. Fakt, no páni.
Poručík říká svýmu kapitánovi, kam si ho strčit. Skvělý.
- Do toho. - A co já pro něj udělal.
Je jak zaseknutá deska.
Kam to armáda dotáhla?
Pane, no tak.
Jak to souvisí s armádou?
O čem to mluvíte?
A neříkej mi už pane. Stejně seš voják na hovno.
Říkej mi brácho.
Tak jedem, brácho.
NETFLIX UVÁDÍ
Paní Duygu, klid.
Jak mám být klidná? Jak mohl utéct?
Paní, prosím.
- Uklidněte se… - Jak? Měl strážného.
Jak mohl utéct z hlídané nemocnice?
Nebojte se, informovali jsme policii.
Doufám, že najdou manžela v pořádku, dr. Mahire.
- Jinak si vás najdu. - Ale.
Neohlídal jste pacienta, který je vyšetřován.
Žalobci to můžete vysvětlit sám.
Paní Duygu.
Pěkný, co? Líbí se ti?
Odkud ho máš?
Prodám ho, jestli chceš.
Za kolik?
Kolik nabízíš?
Nevím.
Tak 18 nebo 20 tisíc lir.
Zbláznil ses, trotle?
Za dvacet táců ti neprodám ani volant.
Je z roku 1974, kámo.
Není na něm jedinej škrábanec nebo skvrna.
Koukni na palubní desku.
Najdi prasklinku a sjedu z útesu.
Opravil jsem si ho sám.
Celý.
Víš, jak jsem sehnal poklice?
Nevím. Prosím, jak jsi sehnal poklice?
Ukradl jsem je. Prostě štípnul.
Myslíš, že je snadný sehnat díly? Nedají se jen tak koupit.
To auto mi sebralo deset let. Deset.
A prej dvacet táců. Nebo dokonce osmnáct.
To je drzost. Blbec si myslí, že může smlouvat.
- Ale proč? - Co proč?
Proč seš tak posedlej?
Za ty prachy a úsilí jsi mohl mít SUV.
Moje máma, táta a sestřička v tomhle autě umřeli.
Nech mrtvé jít, kamaráde.
Musíš zůstat mezi živýma.
REZIDENČNÍ OBLAST
DUYGU PŘIJMOUT HOVOR
Kerime?
No tak. Neřekla jsem to rodičům.
Už to bude. Buď trpělivá.
Co se stalo? Co říkala tvoje máma?
Promluví s ním.
Snaží se tátu chytit v dobré náladě.
To snad ne.
To je jako snažit se chytit přestupný rok.
Jak to myslíš?
Jako že 29. února je jenom jednou za čtyři roky.
Cha cha. Moc vtipný, ty pitomo.
Nepochopilas vtip.
Máma mu řekne, že…
To bolí! Opatrně.
Tak se nevrť. Fajn.
Co mu řekne?
Řekne mu, že to schvaluje bez ohledu na něj.
- Jako vážně? - Jo.
Já prostě Nazife miluju.
- Elif! - Bože!
- Tati! - Říkali jsme si, kde jsi.
Já blbec.
- Co to sakra je? - Děláš nám ostudu.
- Prosím. - Běž!
- O nic nejde, pane. - Sklapni!
Už mi fakt lezeš na nervy. Co to je?
Ujela mi ruka, když jste zařval. Je to kousíček.
- Běž! Promluvíme si doma. - Dobře. Jdeme.
- Toho blbce jsem ti zakázal. - Pane.
Blbce? Zas to nepřehánějte.
- Co to sakra dělá? - Ten cvok skočil.
Šílenec zatracenej.
Už běž. Jdi.
Jdu pro cigára, chceš něco?
Banánový koktejl.
Koktejl…
Věděl jsem, že to uděláš.
Bože, dej mi trpělivost.
POTRAVINY DEMIR
Rudobílá peruánská vlajka je těmito zvířaty inspirovaná.
- Salam alejkum. - Alejkum salam.
Plameňáci mohou na jedné noze odpočívat bez ztráty rovnováhy hodiny,
a to díky velkému, blanitému chodidlu.
- Můžou šlápnout na minu. - Co jste říkal?
Jedny Westky
a banánovej koktejl.
Zkoušel jste je někdy?
Jsou výborní.
Stačí oškubat a uvařit.
Uděláte hromadu pilafu
a ptáka dáte navrch.
Pak to strčíte do trouby. Je to šťavnatý a výborný.
Nemůžu se dočkat večeře.
A dva kelímky ajranu.
Díky za připomenutí. Staví se sem tchán.
Taky mu vezmu pár kelímků. Miluje je.
Stůj, ty hajzle! Vrať to!
Utekl jsi z nemocnice, jsi uprchlík,
a teď ukradneš koroptev.
Chtěl toho chudáka zabít a naservírovat tchánovi.
Tchánovi?
Ať se klidně sežerou navzájem.
Vykládal, jak bude šťavnatá a všechno.
Přímo před ní?
Já ti jednu vrazím, až se otočíš dokola.
DUYGU PŘIJMOUT HOVOR
Pustíme tu chudinku na svobodu.
Nacpal ji do malé klece.
Vypadám snad jako zvíře? Co?
- Zavřeli jste mě tu. - Kapitáne, klid.
Salihu, uklidni se. Ublížíš si.
Co tu dělají oni?
- Co tu děláte? Zmizte. - Kde je sestra?
- Uklidněte se. - Je to jen injekce.
- Jsme tu pro tebe. - Prosím, pane, snažíme se pomoct.
- Chci, abyste odešli. - Ustupte, prosím.
Proč by ustupovala? Pusťte mě.
- Naserte si i s těma injekcema! - Pane, klid!
Pusťte mě, povídám!
- Jste v pořádku, paní Duygu? Promiňte. - Hovado!
Pane, jste v pořádku?
Pane Salihu, jste v pořádku?
Nechte ho být!
Pusťte ho. Nechte ho být.
Salihu!
Jsem v pořádku, zlato.
Nechte ho být. To stačí.
Je v pořádku. V naprostém pořádku.
Lásko, jsi pro mě vším.
Neymar skvěle využívá obou nohou…
Já už fotbal nehraju.
Máš vůbec pět kámošů do týmu?
A nerybařím ze břehu.
A co z lodi?
U mého města Kızılırmaku
se dá rybařit prostě podél pobřeží.
Je tam kopa štik.
I sumci a kapři.
Rybaříš vždycky sám?
Obvykle jo.
A co Duygu?
Chodívala taky, ale už nechce.
Asi tě už má po krk.
Možná.
Moc tě miluje.
To jo.
Chudák ženská.
Myslím, že Duygu je tvoje jediná kamarádka.
Díky, kámo.
Díky.
Proč se vůbec obtěžuju?
Ze strachu?
Nemáš přátele a jsi půlka chlapa.
To už stačí.
Přestaň s tím. Dost.
Díky, zlato.
Takže, Recepe, co tě tak najednou přivádí?
Mám dobrý důvod, pane.
Došlo ke šťastné události.
Elif?
Pokračuj, tati.
Dobře, synku. Počkej.
Podívej, Davute.
Mladí už to probírali.
Myslel jsem, že o tom víš, ale…
- Každopádně. - Mami!
Co?
- Neřeklas mu to? - Ne.
Zkrátím to.
Z boží vůle a ve víře v Proroka…
Dost, Recepe. Nedokončuj tu větu.
Nazife! Elif!
Uklidněte se.
Buďme rozumní a zeptejme se Elif.
- Že, Elif? - Kerime…
Zkoušíš mou trpělivost, kluku?
Jen klid, vydrž.
O čem to mluvíš, Recepe?
Nemůžeš sem jen tak vtrhnout.
Já z vás zešílím.
Elif, pojď sem!
Řekls, že o tom ví.
- Pojď sem. - Ne.
Přísahám…
- Proto ses vyfikla. - Nazife!
- Tati… - Jo. Probereme to.
- Tati, přísahám… - Později. Dovnitř.
- Proč jsi mu to neřekla? - Běž!
Nemohla jsem, zlato.
- To je špatně. - Dobře, Davute.
Máš pravdu. Je.
Já to vyřeším.
- Nechtěl jsem obtěžovat. - Co?
Počkej, tati. Davute.
- Nebo jsem měl říct „tati“? - Panebože…
Došlo k nedorozumění, ale to nevadí.
Známe se od střední školy.
Nemám v úmyslu si s ní jen hrát. Myslím to vážně.
K čertu se tvými úmysly!
Prý hrát! Já tě rozkuchám jako dýni!
Hej, Davute, dost. Pozor na pusu.
Klid.
Běž, kluku.
Podívejte, co jste udělali! Rozplakali jste ji.
Takhle si má pamatovat na svůj nejšťastnější den?
- Ani jsem jí nedal květiny. - Co to děláš?
- Běž. Jdeme. - Zbláznil ses s květinami?
Takže jste šlápl na minu?
Jo. Dávejte si bacha.
Rozláme se to. Opatrně.
A pak jste odešel?
Vůbec. Vyzvedla mě helikoptéra.
Nechcete si na to vzít pinzetu?
A v nemocnici vás změřili a dali vám protézu?
Nejdřív jdete na spoustu operací.
Pak čekáte, až se spraví otoky a modřiny.
Až pak vás změří.
Je hliníková?
Co? Nesahejte na mě.
Vypadá to opravdově.
Zašpinil jste mi sedačku, proboha.
- Máte soukromou pojistku? - Cože?
Ptám se na soukromou pojistku.
Mám.
Dneska je dobrá pojistka nutnost.
- Pamatujete si espézetku? - 06 GCE 28.
- …GCE 28.
Mám i fotku v telefonu.
Není třeba.
Fotka by nepomohla?
Nikdo by se na ni ani nepodíval.
Starý Mercedes poznáte.
- Oznámím to. - Vyšetřují ho, Hüseyine.
Copak ho nehledají? Není to uprchlík?
Je to jen procedura.
Nic z toho nebude.
Řeknu to upřímně.
Nikdo ho nebude hledat, pokud nespáchá nějaký zločin.
Snad ne.
Jasně. Takže si nemám dělat naděje.
Uvidíme, co se stane.
- Ještě něco? - Ne.
Díky.
Tvůj otec to udělal pro tebe, Elif.
Holčičko moje nešťastná.
DUYGU PŘIJMOUT HOVOR
Přestaň ji trápit, kámo.
- Ano, Duygu? - Salihu!
Zlato, kde jsi?
Jsme na cestě.
Vím, ale kde jsi? Kam jedeš?
Řekni mi to.
Hele, Duygu, to nejde. Řešíme vážnou věc.
Přísahám, že tě nebudu otravovat.
Jenom řekni, kde jsi a kam jedeš.
Řekl jsem ti to.
Nejezdíme si tu jen tak pro zábavu.
Nejezdíme, Salihu?
Jsi s někým? Díky bohu.
S Kerimem.
Musíme se o něco postarat.
Možná se to zvrtne a bude lepší, když tu nebudeš.
Říkáš, že jsi s Kerimem, Salihu?
Jo. Proč?
Jen tak, Salihu. Byla jsem zvědavá.
Bojím se o tebe.
Neboj se, Duygu. Dobře.
Řídím. Promluvíme si.
Proč jsi jí o mně řekl?
- Proč ne? - Neměl jsi mě zmiňovat.
O čem to mluvíš?
- No? - Pozor!
To bylo těsně.
Vlítlo to rovnou do cesty.
Už jsem dlouho neřídil.
Jo. Jak dlouho přesně?
Hele, tohle se stane, když dáš dětem nóbl fáro.
Není to náš problém.
Přijedeme pozdě.
Je tam holka, Kerime.
Nechci, aby ji někdo obtěžoval.
On ji neochrání.
Potřebujete pomoc?
Zdravím. Díky moc. Rozbilo se nám auto.
Díky, ale zvládneme to.
Třeba půjde roztlačit, ne?
Mám tu i vlečné lano.
Zamklo se. Ani se nehne.
Snažím se zavolat odtahovku, ale nemám signál.
Dobře. Odvezu vás na benzínku.
Super. Skvělý nápad.
Už tu toho mám dost.
Co děláš? Kam jdeš?
Zůstaň tu.
Čekáním signál nechytíš.
Nemůžeš si nic vynucovat, jasný?
Proboha… co to děláš?
To je ale roztomilý ptáček.
- Nastup už. - No tak.
Orçune, no tak.
Co je?
Co se stalo?
Já z tebe zešílím. Řekni mi to.
Salih dnes ráno utekl.
- Ale jak? - Já nevím. Vzal si auto.
Musím za ním, ale nemůžu sama.
Někdo musí jet se mnou.
Jistě, zlato.
Je sám?
Ano.
Kam jedete?
Do Bodrumu.
- Na dovču? - Jo.
Ne. Loď potřebuje opravit, jedeme to tam vyřešit.
Pěknej auťák, kámo. Cool.
DUYGU HLASOVÁ ZPRÁVA
Salihu, zapomněla jsem se tě zeptat.
Vzal sis i zbraň.
Nic nedělej.
Hned mi zavolej, prosím. Umírám strachy.
To jsou policajti.
Sakra.
Můžete nás vysadit tady?
Zavolal je ten parchant.
- Kvůli koroptvi? - Uklidni se.
- Vysaďte nás. - Ukradl jsi ji.
- Dej sem tašku. - Rychlovka.
Vysaďte nás.
Používají vyspělé technologie.
Pusťte nás. Nic jsme neprovedli.
Co máte sakra za problém?
V tý tašce je tráva.
- Jaká tráva? - Bylinky, ty vole!
Tráva, ty vole! Vezou drogy!
Šlápni na to!
Nedívej se na ně. Jen klid.
Jeď dál, kamaráde.
Nechceme problémy. Prostě jeď.
- Co… - Jeďte polní cestu.
Ne. Zašpiním si auto.
- Musíte. - Prosím.
Jeďte polní cestou! Cajti…
Ale moje auto… Co sakra děláš? Pusť volant!
Do hajzlu s váma!
Už nás hledají a teď vezem trávu!
Bojím se poldů!
Jsi úplně hloupý, kluku?
Proč jsi poskládal z lodí srdce a fotil si ho?
Chtěl jsi šťouchnout Elif na Instagramu, co?
- Otagovat. - Otagovat.
Chtěls otagovat Elif.
Vedoucí mola mi to odpustil.
On ti možná odpustil, ale co majitelé lodí?
- Dvě lodi jsou poškozené. - Zaplatím to.
Jak, mladej? On ti možná odpustil, ale taky tě vyrazil.
Jsi bez práce. Jak to zaplatíš?
Prý jsi včera někoho praštil.
Elifina spolužáka z vysoké.
Už nemůže mít ani kamarády?
Jsi snad psychopat?
Heleďte, pane.
On Elif objímal, co jsem měl dělat?
Já ti nakopu zadek, přísahám.
Zbláznil ses, kluku?
Dá se to vyřešit i správně. Proboha.
Mě už nic jiného nenapadá.
Myslíš, že přesvědčíš Davuta,
když děláš tyhle blbosti?
Zamysli se.
Proč by ti dovolil si ji vzít?
Ještě nemáš ani odslouženo v armádě.
- Proto mi to nedovolí? - Samozřejmě.
Žádný otec nechce zetě, který nebyl ve službě.
Udělej nejdřív to.
Jasně.
Počkej. Pojď sem.
Podepiš to.
Výpověď toho kluka, co jsi zbil.
A zítra se dostav na soud.
Zavolám vojenskému náboru.
Promluvím si s velitelem. Běž se tam zapsat.
- Hned. - A honem.
Zdravím, Bekire.
- Pozdravuj tátu. - Jasně.
Co se stalo? Udělali něco?
Ne. Týpek podal stížnost a půjdu na slyšení.
Proč to děláš, Kerime?
Rozhodl jsem se jít na vojnu.
- Musím do kanceláře. - Cože?
- Jdeme. Musím tam jet. - Co? Kerime!
Vypadněte.
Prostě vypadněte!
- Orçune! - Mazejte!
Tak vy fetujete a ještě žádáte o pomoc?
Počkej! Počkej na mě!
Snad tu nic nenechali.
Koukej na moje krásný auto.
- Jedem. - Koukej na něj.
No tak.
Poklice je pryč.
Do prdele, ztratil jsem poklici.
Musíme ji najít.
Koupím ti novou.
Hledá tě policie, vole.
Máme zpoždění. Nechci žádný trable. Jedem.
Nesahej na mě.
Koupím ti ji.
No tak. Jedeme.
Do prdele se vším.
- Do prdele se vším. - Ty máš ty poklice fakt rád.
Do prdele. Jsme po krk v hovnech.
Představ si ty titulky.
„Feťák veterán.“
Jak to budeš vysvětlovat?
Někdy, když se směješ, mám chuť ti vyrazit zuby.
Za to může ten pták.
Co ten pták udělal?
Fakt věříš, že se v lese dožije vysokého věku?
Má to lepší než předtím.
Leť.
Někdo ho sestřelil.
Kamile, viděl jsi, kde přistál?
Zmrdi!
Je někde támhle.
Hovada hnusný!
Prasata nechutný!
Salihu!
Mají pušky. Uklidni se.
Sráči.
Jdeme. No tak.
Hajzlové.
Vy svině.
Nech ho být.
Je mrtvý.
No tak. Jdeme.
Salihu, co to děláš?
Salam alejkum.
Zatraceně. Co vám ten chudák pták udělal?
Jsme lovci.
Máme potřebné povolení a vzdělání.
Takže jste vrazi s titulem?
Vrazi? Pozor na pusu.
- Kdo jste? - Kamile, ne. Byl to jeho pták.
Hrál si se svojí domácí koroptví v lese?
Děláte si prdel? Vraťte ji.
Budete toho litovat, pokud si začnu hrát s váma.
Myslím, že je voják.
Vidíš, má pistoli. Jdeme.
Omlouváme se. Byla to nehoda.
Seženeme vám jinou koroptev.
- Salihu! - Jdeme.
Mám zpoždění. No tak.
Přestaňte lovit!
Střílejte si do dřeva nebo plechovek.
Nebo do kamenů, třeba.
Víte co? Nedělejte ani to.
Nestřílejte na nic.
Co uděláš, když ti dá pistoli k hlavě?
Co uděláš, Duygu?
Odpověz!
Podívej se na něj a odpověz mi.
Ani jste spolu pořádně nebydleli.
Pomysli na to, proboha.
Ani jsi nám to neřekla.
Řekli jsme ti, že je voják a že se nevrátí.
Neposlechlas, my to přijali.
Je na jihovýchodě, my tady.
Ani jsi nevěděla, jestli žije. Roky jsi nic nevěděla.
Ani pořádně nespíme, nemáme řád.
Co když kvůli tomu skončí ve vězení? Co pak?
Zlato, s manželstvím je konec. Trvalo to moc dlouho.
Jen si to přiznej.
Nemůžeš strávit život na soudech s jednonohým psychopatem.
Nejsme snad my tvá rodina?
Moje rodina je tam.
Rozumíte?
Za žádnou cenu Saliha neopustím.
Běžte pryč.
Hned.
Vypadněte.
Nádhera.
To jo.
- Proč to děláš? - Jak to myslíš?
Utekl jsi z nemocnice. Ukradl jsi koroptev.
Pomohl jsi dvěma feťákům před policajtama.
Zastřelili ti koroptev.
A už předtím jsi kradl poklice.
Tohle nejde.
Máš dobrý srdce, ale stejně.
Myslíš, že nás přestali honit?
Asi jo. Ale stejně bych si dal pozor.
Máš pravdu.
Najdeme si hotel.
Pro dnešek zastavíme.
Tak jo.
- Znáš Muammera? - Mesutův…
- Jo, on. Říkal… - Na náboru?
Jo. Prý bych mohl být mariňák.
Když jsem zvyklý na moře.
Tak proč Akif skončil na jihovýchodě?
Je z námořnický rodiny. Mají loděnici.
Já nevím. Tak mi to říkal.
Kerime, možná bychom měli zatahat za nějaký nitky.
Jak asi?
Velitel mi řekl, že tohle se ti nakonec vymstí.
Nemůžeme nic dělat.
Pokud tvůj táta bude souhlasit.
Neboj, tátu já přesvědčím.
Jak?
Budu brečet a prosit.
Je to citlivka.
No jo. Totální citlivka.
Koukni, co ta citlivka udělala. Praštila mě.
Cos čekal?
Pověsil jsi plakát „Elif - Kerim“ na náměstí.
Hned před náš obchod.
Hrozně se styděl. A nesměj se.
Ty to nechápeš. Bylo to schválně.
Proč? Zbláznil ses?
Taky sis nevšimla, dokud jsem ti to neřekl.
Jak si toho má všimnout on?
Chci, aby to všichni věděli.
V těch svatebních šatech tě uvidím.
Mám pro tebe dárek.
- Co to je? - Počkej.
- Nic pro tebe nemám. - Nevadí. Otevři to.
Ty sis to nechala.
Samozřejmě.
Kerime! Klid!
ČTYŘI VOJÁCI PADLI A STALI SE MUČEDNÍKY V BLÍZKOSTI VESNICE YEŞİLLİ.
Kuchyně jede. Dáte si ještě něco?
Máte odstraňovač rzi?
Prosím?
V oleji nebo ve spreji. Máte?
Proč? Chcete ho taky vypít?
- Nevytahuj furt pistoli. - Počkat. Ticho.
Bydlíme v hotelu nahoře.
Přinesete nám ten odstraňovač večer do pokoje?
Mám nalít i kamarádovi?
Jasně.
- Ne. - Prosím.
- Nechci… - Prosím.
- Ještě něco? - Díky.
Mám dát další písničku?
Salihu, mám pustit další písničku?
Chyběl jsi mi, Salihu.
Salihu.
Jdeme na to.
Teď uvidíš, ty jeden parchante.
Mohl jsem to vzít já.
Moc jsi ji miloval.
Všem jsi to oznámil.
Ale on ji nutí ke sňatku s jiným. Sviňák jeden.
To je fakt.
Jak mi to mohl udělat?
Jsem hezkej chlap.
Hezkej.
Ty hajzle!
Ale my už jedem.
Už jedem. Co asi udělá?
Co může dělat? Nic.
Vezmeme si Elif zpátky.
Co ten hajzl řekne, až tě zítra uvidí, Kerime?
Co?
Víš co.
Omluví se, kámo.
Já ho k tomu přinutím.
To určitě.
No tak.
Je mi jedno, co říkáš.
Já to svatbu zničím.
Vezmeme si ji zpátky.
Jasně, brácho.
Ale proč…
Proč s tím Elif souhlasila? Proč?
Řekl jsem jí, že to není v pohodě.
Ty jsi s ní mluvil?
To si piš, že jo. Tak jsem se dozvěděl o té svatbě.
Neslíbila ti Elif, že tě nikdy neopustí?
Tu svatbu zničíme.
Získáme ji zpátky. Určitě.
Nejlepší voják přichází.
MEZIMĚSTSKÁ AUTOBUSOVÁ STANICE KÖYCEĞİZ
Nejlepší voják přichází.
Ve městech je to prý těžší.
Nejlepší voják přichází.
Nejlepší voják…
- Jak ses sem dostala? - O to se nestarej.
Něco pro tebe mám.
Ale já nekouřím.
Já vím. Ale stejně…
Můžeš veliteli připálit cigaretu
a hned si tě oblíbí.
Kerime, musím ti něco říct.
Povídej, Elif.
Ať se stane cokoliv, ano?
Ať se stane cokoliv,
nikdy tě neopustím, jo?
Nezapomeň na to, jo?
Dobře. Nezapomenu.
- Brzo ti zavolám. - Dobře.
Přestaň.
Kerime!
Elif moje.
Hodně štěstí.
To je Duygu?
Neviděls druhou ponožku?
Na co ji nosíš? Aby ti netáhlo na protézu?
Tak proč jsi ji v noci sundal, vole?
- Nasaď si ji. - Počkej. Jo.
Krásně voní. Nesmíš ji vyprat.
Zatlač.
A je to.
Do toho.
Dobrá práce.
Už sis na ni zvyknul.
Cože?
Vždyť chodím, ne?
Dobře, že to byla levá noha.
Proč?
Moje máma říkávala:
„Všude vykroč pravou nohou. Přinese ti to štěstí.“
Tak to u tebe moc nefungovalo.
Na dně jezera občas vybuchne síra.
Voda pak má žlutozelený nádech.
Je to krása, nedá se na to vynadívat.
Každé ráno klesá na jezero mlha.
Tedy rád vyplouvám na Kerimoğlu.
Pomalu projíždíš
hustým rákosím.
Z Daylanu se na pláž v Iztuzu dostaneš asi za 40 minut.
Pluješ pomaloučku,
abys nerušil ryby a karety.
Motorové čluny tam nesmí.
Cítíš tam ohromný klid.
Je tam spousta ptáků.
Co to sakra je?
Do prdele. Došlo nám palivo.
- Rozptyloval jsi mě a já to nesledoval. - Ty řídíš. I za tohle můžu já?
Nic neděláš, mohls to hlídat.
Proč to mám hlídat, když to máš před očima?
Trčíme tu. Co budem dělat?
Musíme najít benzínku.
- Viděls nějakou? - Ne.
Do prdele.
K čemu seš vůbec dobrej?
Říkal jsem, ať to auto neberem.
Neškrábej se.
Budeš mít jizvu.
To jsem dopadl.
Proklínám den, kdy jsem tě poznal.
SALIH ÇETIN PĚCHOTNÍ KAPITÁN
Dále.
Poručík Kerim Kerimoğlu.
Zhasnul jsi?
Ne, pane. Vypadla elektřina.
Co chceš?
Velitel praporu mě přidělil do vaší roty.
Dobře.
Posaď se.
Bože.
Promiňte, pane.
Ty jsi snad prokletý?
Nejsem, pane.
Můj otec měl stejný.
Vyrábějí se ještě?
Ano, pane.
Tak mluv, Kerimoğlu.
Co jsi zač? Co děláš? Vzdělání, rodina…
Dále.
Smeť pak i to rozbité sklo.
Ano, pane.
Tak mluv.
Jsem z Köyceğizu, z Muğly, pane.
Vystudoval jsem hotelnictví a turismus.
Bydlím v Dalyanu. Dělám výlety s lodí.
Tedy, než jsem přijel sem.
- Jsi ženatý? - Ne, nejsem, pane.
Dobře.
Ženatí vojáci jsou problém. Pořád myslí na své ženy.
Ožením se, až si to tu odsloužím, pane.
Umíš skákat panáka?
Prosím, pane?
Panáka, poručíku. Panáka.
Je to hra, kde se skáčeš na jedné noze…
a snažíš se vyhnout čáře.
To, co pořád hrají malé holky, pane?
Ne.
Tohle ne.
Tady máš na zádech 40 kilo.
Celé dny.
A kolem jsou pozemní miny. Nauč se to hrát.
Ano, pane.
Umíš zabíjet, že?
Můžeš odejít.
Ne. Ano.
S tebou je něco špatně.
NENAZÝVEJTE ALLÁHOVY MUČEDNÍKY MRTVÝMI.
JSOU ŽIVÍ, JEN TO NEVIDÍTE. AL-BAKARA, VERŠ 154
Musíš je nakrémovat krouživými pohyby.
Kůže musí být úplně nasáklá.
A houbička.
Nesnáším, když se používají ty, co je na nich už krém.
Kdybych byl vrchní velitel, tak bych tyhle houbičky zakázal.
I kartáč je důležitý.
Musí být ze žíní.
Z ohonu.
Prasečí štětiny jsou na nic.
Pověz mi, Kerimoğlu.
Proč jsou štětiny na nic?
Jak to mám vědět? Je to hřích?
O čem to mluvíš?
Jsou hrubé a kůži by poškrábaly.
Leštění bot je umění.
Víš, na co se ještě používají žíně?
Nevím, kámo.
Zamysli se.
No tak.
Na housle.
Žíně se používají na smyčce.
Je mi to jasný.
Smyčce i kartáče na boty pocházejí z koňského zadku,
díky čemuž je leštění bot uměním.
Ty jeden…
Ty…
Ty seš fakt něco.
Blesku, klid! Zastavte palbu!
Synu, to jsme my!
Ústředí Blesku, nestřílejte!
Informujte mě.
Zkontrolujte zraněné.
Poženu vás před vojenský soud!
- Já vám ukážu! - Pane!
- Málem jste nás zabili. - Pane.
- Jo. - Já to vyřeším, pane. Dovolte.
- Blesk 12 Blesku 10. Žádné oběti. - Mohu?
Blesk 13 Blesku 10. Žádné oběti.
Blesk 11 Blesku 10. Žádné oběti, pane.
Vojíne. Z jaké dálky sestřelíte cíl?
Dvacet, 25 metrů, pane.
Tak 20, 25 metrů, jo?
Bylo nás tam 50 chlapů.
Netrefili jste jediného z nás, ale můj kapesní nůž ano?
Styďte se.
Pane, ten nůž byl dělaný na zakázku.
Víte, kolik stál?
Co teď budeme dělat?
To je blbý. Co my budeme dělat?
Vrátíme se tam podívat?
Není třeba, pane.
Jdeme, Kerimoğlu. Proboha!
Stejně mám hlad.
Já taky.
Ty…
Ty seš fakt něco.
No tak. Jdeme.
Zdravíčko.
Dobrej. Přejete si?
Pár mil odsud nám došla šťáva.
- Načepujete mi? - Jasně.
Máte povolení, že jo?
Jaký povolení?
Bez povolení vám natankovat nemůžu.
To je blbec.
- Proč? - Je to zákon.
Co kdybyste zapálil les?
Kamaráde, vypadám snad jako žhář?
- Jak to mám poznat? - Hej, blbe.
Nekecej do toho.
Heleďte, pane.
Půl hodiny jsem sem šel s umělou nohou.
Jsem vyčerpaný.
Jsem veterán. Kapitán.
Pokud mi nevěříte, tady mám průkaz.
On je poručík.
Je mi jedno, co jste zač.
Nejde to.
Já vám dám!
- Povolením se zaduste. - Co?
- Nakopu vám prdel! - Ale…
- Jste v prdeli! - No tak!
- Už jdou. - Do prdele.
Volané číslo je nedostupné.
Zkuste to prosím později.
Má vypnutý telefon a samozřejmě to nezvedne.
Blbec.
Tohle už je moc.
Já to chápu, je to těžký.
Ale on tě v podstatě mučí.
Nic neví. Kdyby věděl…
Jasně že to ví.
Není to pro tebe snadné.
Není to ani tak těžké.
Co?
Těžké to bylo, když byl ve službě.
Pořád jsem čekala na ten telefonát a zazvonění.
- Chápu, zlato. - Nic nechápeš.
Byla jsem ráda, tati. Víš to?
Byla jsem.
Byla jsem ráda, že to zranění nebylo horší.
Říkala jsem si, že je konečně po všem.
Můj manžel ztratil nohu
a já za to byla vděčná.
Kdo ti to může vyčítat?
Jsem těhotná, tati.
Tohle vám vypadlo, když jste ho bil.
Průkaz veterána.
Je to jen jízdenka zdarma.
Jak to myslíte, veliteli?
Píše se tu „jízdné zdarma“.
SALIH ÇETIN JÍZDNÉ ZDARMA
Takové je to být tady veteránem.
Je to všechno.
To je jedno.
Mluvím nesmysly.
Rozumím, veliteli. Chápu.
Mohl jste zavolat. Jít tak daleko v takovém vedru…
Je to dobré cvičení.
- Gaffure. - Co je?
Někdo mu propíchnul nádrž.
Fakt? Hned to opravte.
Zvláštní. Kdo by to dělal?
Neřešte to. Kluci to určitě opraví.
Už tam stejně skoro jste.
Určitě to není žádný problém.
V boji v horách jste měl určitě horší problémy.
Tohle nic není.
Možná tak tak vypadá,
ale není to tak.
Jak to myslíte?
Vy to určitě vidíte jinak, ale…
Jednou…
Jednou jsme jeli v konvoji s pěti vozidly.
Všude vládl klid.
Pak jsem zaslechl zvuk.
Tiché prásknutí.
Byla to pneumatika.
Byli jsme v náklaďáku.
Musel jsem hned zavolat konvoji a dát jim vědět.
Ale…
byl jsem v šoku. Nehýbal jsem se.
Kluci v autě čekali na moje rozkazy.
Já tam jen mlčky seděl.
Nedokázal jsem přemýšlet.
Pak někdo otevřel dveře a vytáhl mě ven.
Poručík Kerim.
Byl v náklaďáku za náma.
Zatřásl mnou, abych se vzpamatoval.
Když viděl, že nereaguju, vytáhnul svoji vysílačku.
„Jsem s kapitánem. Ano, pane.
Zkontrolujeme perimetr, zajistíme konvoj
a pneumatiku hned vyměníme, pane.“
Sebral jsem se.
Když jste na misi,
jste vždycky připraveni k boji.
Ale v tu chvíli…
mi došlo…
že nevím, co dělat, když praskne pneumatika.
A co když…
Nevadí, když umřu.
Ale když budu žít?
Takové to tam je.
Záleží vám na hodnosti?
Neměl jste zakázáno bavit se s poručíky?
Neměl?
Když si utřete prdel kamínkem, budete mít posraný ruce, kapitáne.
Pane, kapitán Salih za nic nemohl.
Proč vůbec mluvíš, ty nulo?
Kdo se tě ptal?
Vypadni! Ven!
Běžte podat výpovědi na personální.
Do večera to chci na stole. Od obou.
Ten poručík půjde sedět.
Ať si sbalí věci.
Ano, pane.
Štábní major Hayrettin Uzun.
- Plukovník Şevket. - Rozkazujte, pane.
Hayrettine, vzpomínáte na mě?
Z divize operací ozbrojených sil.
Jistěže, pane. Rozkazujte.
Sháním kapitána Saliha.
Je tady, pane!
Právě jsme probírali zítřejší misi.
To je dobře.
Je to příbuzný.
Předejte mi ho.
Ano, pane. Hned, pane.
Kapitán Salih. Poslouchám.
Tady plukovník Şevket, pane.
Poslouchám, pane.
Ano, pane.
Zařídím to, pane.
Pozdravujte generála, pane.
Děkuji, pane.
Salihu, co plukovník Şevket říkal?
Pane…
KÖYCEĞİZ 2017 KALENDÁŘ
Příbuzný náčelníka ozbrojených sil
má svatbu v Köyceğizu.
A proč volal vám?
Kdyby volal na ústředí v Muğle, zmobilizovali by celé město.
Nerozumím.
Soukromá záležitost.
Jsme vzdálení příbuzní a plukovník Şevket řekl,
ať to nešířím dál.
Dobře. Chápu.
Jak můžeme pomoct?
Ten mizera, poručík Kerim.
Je z Köyceğizu. Pošlu ho tam. Za pár dní se vrátí.
Nebojte, pane.
Cítím pomeranče, pane.
Co se děje?
Už dost. Vystup si. No tak.
- Co se děje? - Dost.
- Mám toho dost. Ukaž. - Co děláš?
Tohle je moje rodné město. Jestli nás takhle někdo uvidí…
Vidíš? Nic tam není.
Máš to jen v hlavě, kámo.
Máš to jen v hlavě.
Hrozně mi chybí Elif, pane.
A vůně pomerančů.
Chybí mi to proplouvání rákosem v Dalyanu.
Brzo se dočkáš.
Pošlu tě pryč, až se vrátíme.
Na velmi speciální misi.
Plukovník Şevket mi řekl, že je v Köyceğizu důležitá mise.
Bude trvat pár dní.
Uvidíš i Elif.
Další skladbu věnujeme všem svým posluchačům.
Jsem připraven na každou misi.
Je to lidová píseň od Egejského moře.
„Kerimoğlu Zeybeği“ od Sümera Ezgüa.
Páni!
Mustafo! Zesil to!
Na to si zatančím na svatbě.
Už se těším, až ji uvidím v šatech.
Sakra! Do prdele!
Kerime, Hasane! Má kulomet! Sestřelte ho!
Má kulomet!
Do prdele!
Sundejte ho!
Elif? Co se děje?
Je načase ukončit zábavu.
Dost.
Mám ho! Pane, dostal jsem ho!
Kerime, stůj. Stůjte.
Kryjte se.
Mají rádi kopce.
Poblíž je asi velká skupina. Opatrně.
Ústředí Blesku volá Blesk 10. Zaznamenána střelba.
Máte kontakt?
Desítka ústředí.
Ano. Svatba právě začala.
Ne!
Nepřibližujte se.
- Ne! - Všichni stůjte!
Vraťte se.
Veliteli, ne.
Položte zbraň.
- Jste otec Elif? - Ano.
Nešlo to jindy?
- Proč zrovna dnes? - Nevěděli jsme to.
Zrušili bychom to.
Chtěla se zabít. Bál jsem se jít ráno k ní do pokoje.
Udělal jsem to pro ni. Měl jsem ji nechat, aby se zabila?
- Ticho! - Prosím, to ne.
Vezmu tě za Kerimem.
Rozejděte se.
Svatba skončila!
Ona za to nemohla. Není ti jí líto?
Nepleťte se do toho, nebo střelím.
Zpátky.
Nehýbejte se.
- Nepřibližujte se. - Prosím.
Neopovažujte se. Jdeme.
Nepřibližujte se.
Ani hnout.
Nepřibližujte se!
Dobře, to stačí. Všichni přestaňte.
To stačí.
Dobře. Jdeme.
Elif, počkej. Počkej.
Vyskočila mi protéza.
To nic. Pomůžu ti.
Nepřibližujte se!
Tak.
- Bolí to? - Ani moc ne.
Jsi v pořádku?
Už jste se bavili dost.
Jdeme.
No tak.
Je to kvůli tobě.
Já to nezvládnu, pane. To čekání je strašná nuda.
Když neberou ryby, můžeš jedině čekat.
Tak někdy přijeďte do Dalyanu.
Vezmu vás na ryby na Kerimoğlu.
To bych moc rád.
Vezmi dva chlapy a přineste tělo.
Kluci to zvládnou, pane.
Poručíku, seberte se.
Ano, pane!
Ahmete, Mustafo.
Dejte pozor.
Mějte zapnuté rádio.
Ano, pane.
- Hikmete. - Ano.
- Dej to sem. - Ano, pane!
Co tam máte?
Myslím ryby.
Mořany obecný na pobřeží. A někdy i cejny velký, pane.
A jaký máte návnady?
Takový ty malý krevety.
Asi si vezmu dva dny volna a přijedu. Naplánujem to.
Jasně, pane. To budu rád.
Ať si kluci pospíší.
Sakra.
Já to nechtěla.
- Ale oni… - Sklapni.
Říkala jsem, že ho miluju.
Říkala jsem jim to.
Neposlouchali.
Drž hubu!
- Kámo… - Ty taky sklapni.
Podívej se na mě, k čemu jsi mě donutil!
Zavři tu koroptev, nebo jí zakroutím krkem!
Hej! To je Salih! Salihu!
Tati!
Způsobíš nehodu.
Nezpůsobil jsi jich už dost?
Nikdo se mě na nic neptal.
Stejně jsem se chtěla zabít.
Prostě jen vybrali datum svatby.
Mělo to být dneska.
Nikdo to nevěděl.
Nemohli to vědět.
Jak přesně tvoje rodina v tomhle autě umřela?
Pamatuješ?
Drž kurva hubu!
Pozvali je ze školy, měl jsi špatné známky.
Kvůli tobě.
Tys mi řekl, ať ji odvezu.
Zastav auto.
Přiznej to.
Kerime.
Elif…
Zavolejte Elif, pane.
Seřadit!
Pochodem vchod!
PADLÝ PORUČÍK KERIM KERIMOĞLU
Vbok!
Pozor!
Zvednout padlého.
Pochodem vchod!
Pozor!
Veliteli…
Salihu!
Teď tě obejmu.
A pak si vezmu zbraň.
Vrátíme se domů.
Spolu.
Prosím, Salihu.
Uvědom si, že tě nikdy neopustím.
Dělej, co chceš, ale uvědom si to.
Nech mrtvé jít.
Musíš být mezi živými.
Nech mě.
Nech mě jít za ním.
On neodešel, Salihu.
Podívej.
Je přímo tady.
Kerime, jak se vede?
Ahoj, strejdo Ahmete. Jak se máš?
Pojďme nachytat kraby.
Mně se nechce.
- Nestraš toho kluka, Ahmete. - No jo.
- Ať se daří. - Díky.
Podáš mi vodu, synku?
Nemáš se čeho bát.
Pokud chceš, ukážu ti, jak se chytají krabi.
- Dobře. - Je to jednoduché.
Jako návnadu potřebuješ kuřecí stehno nebo rybí hlavu.
Krab si pro ni přijde.
Pak ho sebereme a dáme do kbelíku.
Takže tě nemůže štípnout.
Pojedem zítra?
Jasně. Klidně už dnes.
Nemáme návnadu.
Ale slibuju, že zítra nějakého chytíme.
Třicet dva tureckých vojáků padlo
mezi 10. prosincem 2021, kdy bylo napsáno toto oznámení,
a 6. červencem 2021, kdy se tento film začal natáčet.
Věnováno našim padlým a veteránům…
Překlad titulků: Petra Babuláková