Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- א', ק' -‬
‫בן זונה!‬
‫קרים, חסן! יש לו מקלע. תורידו אותו!‬
‫בסדר.‬
‫אז איפה הכסף?‬
‫המפקד.‬
‫חיפשתי בכל מקום.‬
‫הוא לא פה.‬
‫איפה היא שמה את הכסף?‬
‫בטח בחדר השינה, אבל לא מתאים שאני אחפש שם.‬
‫אנחנו נאחר.‬
‫אתה לא יכול להשתמש בכרטיס אשראי?‬
‫לא! אם הייתי יכול, הייתי מחפש את הכסף?‬
‫אם שלך אצלך, בוא נשתמש בו.‬ ‫-הכרטיס אצלי, אבל הוא חסום.‬
‫היית צריך לחסוך קצת לזמנים קשים כמו עכשיו.‬
‫המפקד, פשוט תחשוב כמו אישה.‬
‫תחשוב מה דויגו הייתה עושה.‬
‫תראו מי נותן לי עצות. לך תזדיין.‬
‫בבקשה. ידעתי שתמצא אותו.‬
‫כן, בטח.‬
‫מה קרה? בשביל מה האקדח?‬
‫אנחנו הולכים לעצור חתונה.‬
‫בסדר. רק אל תירה באליף.‬
‫זאת אומרת, בטעות.‬
‫אפשר פשוט ללכת, המפקד?‬
‫וואו! לא ייאמן שאנחנו באמת נוסעים.‬
‫אני אגיד את האמת.‬
‫לא האמנתי שנעשה את זה.‬ ‫חשבתי שלא נהיה מסוגלים.‬
‫אבל הנה.‬
‫דרכת על הקו! עכשיו תורי.‬
‫המפקד.‬
‫המפקד!‬
‫מה?‬
‫בוא כבר. זאת המכונית?‬
‫כן.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש.‬
‫זהירות.‬
‫מה?‬
‫המפקד, דליאן נמצאת 700 ק"מ מפה.‬
‫החתונה מחר אחרי הצהריים. איך נספיק להגיע?‬
‫הדבר הזה בקושי זוחל.‬ ‫-תיכנס כבר, קרימוגלו.‬
‫מה?‬
‫היא יושבת כבר חודשים.‬
‫זה בסדר. בעוד רגע היא תתניע.‬
‫כן, ברור.‬
‫המפתח נשבר.‬
‫מפתיע.‬ ‫-די עם השטויות.‬
‫מה נעשה עכשיו? אי אפשר לכבות את המנוע.‬
‫מה אתה מנסה לעשות, המפקד?‬
‫אני בודק אם אני יכול להיתפס עליו.‬
‫ומה אתה עושה בדיוק?‬
‫אני? כלום. אני סתם יושב פה.‬
‫בסדר.‬ ‫-אני לא אשם.‬
‫מספיק. אני כבר עצבני.‬
‫אין לך עוד מפתח?‬
‫המפתח נתקע בפנים.‬
‫אתה מטומטם? לאן אני אכניס את המפתח השני?‬
‫דחוף אותו למקום שמתאים לו. באמת…‬
‫וואו, גבר. פשוט וואו.‬
‫סג"מ אומר לסרן שהוא יכול ללכת לדחוף. וואו.‬
‫הנה זה בא.‬ ‫-אחרי כל מה שעשינו בשבילו. וואו.‬
‫אני נשבע, הוא כמו תקליט שרוט.‬
‫תראו איך הצבא הטורקי נראה.‬
‫בחייך, המפקד.‬
‫מה הקשר לצבא הטורקי?‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫תפסיק כבר לקרוא לי "המפקד".‬ ‫גם ככה אתה חייל גרוע.‬
‫פשוט תקרא לי "אחי".‬
‫בוא ניסע, אחי.‬
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫גברת דויגו, תירגעי.‬
‫איך אני יכולה להירגע?‬ ‫מה זאת אומרת שהוא ברח?‬
‫גברת, אי אפשר ככה.‬
‫בואי נירגע ו…‬ ‫-איך? היה אפילו חייל ששמר עליו.‬
‫איך הוא יצא מבית חולים מאובטח?‬
‫אל תדאגי, כבר הודענו למשטרה.‬
‫אני מקווה מאוד שהם ימצאו‬ ‫את בעלי בריא ושלם, ד"ר מאהיר.‬
‫אחרת אני אבוא לחפש אותך.‬ ‫-בבקשה…‬
‫לא הצלחת לשמור על חולה שנמצא תחת חקירה!‬
‫תסביר לתובע מה קרה.‬
‫גברת דויגו.‬
‫נחמדה, נכון? מוצאת חן בעיניך?‬
‫מאיפה השגת אותה?‬
‫היא למכירה, אם אתה רוצה.‬
‫כמה אתה רוצה עליה?‬
‫כמה אתה מציע?‬
‫לא יודע.‬
‫משהו כמו 18, עשרים אלף.‬
‫מה נסגר, טמבל?‬
‫את ההגה לא הייתי מוכר לך בעשרים אלף.‬
‫היא משנת 1974, גבר.‬
‫תסתכל, אתה רואה שריטה או כתם?‬
‫תסתכל על הדשבורד.‬
‫אם תמצא סדק אחד, אני אדרדר אותה מצוק.‬
‫שיפצתי אותה לבד.‬
‫הכול לבד.‬
‫אתה יודע מה הייתי צריך לעשות‬ ‫כדי להשיג צלחת אחת?‬
‫מה עשית? מה עשית כדי להשיג צלחת אחת?‬
‫גנבתי אותה. פשוט גנבתי, גבר.‬
‫אתה חושב שקל להשיג חלקים למכונית כזאת?‬ ‫אי אפשר פשוט לקנות אותם.‬
‫השקעתי במכונית הזאת עשר שנים. עשר.‬
‫עשרים אלף הוא אומר לי. אולי אפילו 18.‬
‫חוצפן. הטמבל הזה חושב שהוא יכול להתמקח.‬
‫אבל למה?‬ ‫-למה מה?‬
‫למה האובססיה?‬
‫יכולת לקנות ג'יפ חדש בכסף הזה.‬
‫אמא שלי, אבא שלי‬ ‫ואחותי הקטנה מתו במכונית הזאת.‬
‫אי אפשר לחיות עם המתים, אחי.‬
‫צריך לחיות עם מי שעוד חי.‬
‫- מהירות מוגבלת -‬
‫- דויגו -‬
‫קרים?‬
‫מהר, הלכתי בלי להגיד להורים.‬
‫כמעט סיימתי. סבלנות.‬
‫ואז מה קרה? מה אמא שלך אמרה?‬
‫היא תדבר איתו.‬
‫היא רוצה לתפוס את אבא במצב רוח טוב.‬
‫אוי, לא.‬
‫זה כמו לתפוס שנה מעוברת.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫בפברואר יש 29 ימים רק פעם בארבע שנים.‬
‫חה, חה. מצחיק מאוד. מטומטם.‬
‫לא הבנת את הבדיחה.‬
‫אמא תגיד לו שהיא…‬
‫זה כאב! תיזהר.‬
‫אל תזוזי. הכול בסדר.‬
‫מה היא תגיד לו?‬
‫היא תגיד לו שהיא מסכימה,‬ ‫בלי קשר למה שהוא חושב.‬
‫את נשבעת?‬ ‫-כן.‬
‫נזיפה האהובה.‬
‫אליף!‬ ‫-אוי, אלוהים.‬
‫אבא!‬ ‫-שאלתי את עצמי איפה את.‬
‫איזה מטומטם אני.‬
‫מה את עושה פה?‬ ‫-אתה מביך אותנו.‬
‫בבקשה…‬ ‫-לכי!‬
‫זה לא כזה סיפור…‬ ‫-שתוק!‬
‫אתה ממש עולה לי על העצבים. מה זה?‬
‫היד שלי החליקה כשצעקת. רק קצת.‬
‫בואי! נדבר בבית.‬ ‫-בסדר, אבא. בוא נלך.‬
‫אמרתי לך לא להיפגש עם הטמבל הזה.‬ ‫-היי, אדוני!‬
‫"טמבל"? אתה מנסה להשפיל אותי?‬
‫מה הוא עושה?‬ ‫-המטומטם הזה קפץ.‬
‫חתיכת משוגע.‬
‫תלכי כבר! תתחילי ללכת.‬
‫אני צריך לקנות סיגריות. רוצה משהו?‬
‫משקה בננה.‬
‫משקה בננה…‬
‫ידעתי שתעשה את זה.‬
‫שאלוהים ייתן לי סבלנות.‬
‫- מכולת דמיר -‬
‫דגלה האדום-לבן של פרו עוצב בהשראתן.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫ציפורי הפלמינגו יכולות לעמוד על רגל אחת‬ ‫במשך שעות בלי לאבד את שיווי המשקל‬
‫הודות לקרומים בכפות רגליהן הגדולות.‬
‫אולי הן דרכו על מוקש.‬ ‫-מה אמרת?‬
‫קופסה של "וסט",‬
‫ומשקה בננה.‬
‫טעמת פעם?‬
‫מעדן.‬
‫מורטים את הנוצות, ומרתיחים במים.‬
‫מכינים מגש פילאף,‬
‫ומניחים את העוף המפורק למעלה.‬
‫אחר כך מכניסים לתנור.‬ ‫ככה הכול יוצא עסיסי וטעים.‬
‫אני כבר לא יכול לחכות לארוחה.‬
‫ושני בקבוקי איירן.‬
‫תודה שהזכרת לי. גם חמי אמור לבוא.‬
‫אני אביא לו כמה בקבוקים.‬ ‫המניאק הזה אוהב איירן.‬
‫עצור, בן זונה! תחזיר לי את הציפור!‬
‫ברחת מבית חולים, אתה פושע נמלט,‬
‫ועכשיו גנבת חוגלה מחנות.‬
‫הוא עמד להרוג את החוגלה‬ ‫המסכנה ולהגיש אותה לחמו.‬
‫לתת אותה לחמו?‬
‫הליצנים האלה יכולים לאכול אחד את השני.‬
‫הטמבל הזה אמר‬ ‫שהציפור תהיה עסיסית וכאלה דברים!‬
‫הוא דיבר ככה מולה?‬
‫אני אתן לך כזאת סטירה שאתה תעוף על תמרור.‬
‫- דויגו -‬
‫ניתן לציפור המסכנה לעוף ולשוטט.‬
‫הוא שם אותה בכלוב קטנטן.‬
‫אני נראה לכם כמו חיה? מה?‬
‫סגרתם אותי פה!‬ ‫-תירגע, אדוני.‬
‫סאליח, בבקשה, תירגע. אתה תכאיב לעצמך!‬
‫ולמה אתם פה?‬
‫למה אתם פה? תזדיינו מפה!‬ ‫-איפה האחות?‬
‫בן, תירגע.‬ ‫-זאת בסך הכול זריקה.‬
‫באנו בשבילך.‬ ‫-בבקשה, אדוני, אנחנו מנסים לעזור.‬
‫לא הבנת? אני מבקש שתלכו.‬ ‫-תתרחקי, בבקשה.‬
‫למה שהיא תתרחק? תעזוב אותי!‬
‫לכי להזדיין, את והזריקה שלך!‬ ‫-תירגע, אדוני.‬
‫תעזבו אותי! אמרתי לכם לעזוב אותי!‬
‫את בסדר, גברת דויגו? אני מצטער…‬ ‫-בן זונה!‬
‫אדוני, אתה בסדר?‬
‫מר סאליח, אתה בסדר?‬
‫תעזבו אותו בשקט!‬
‫תעזוב אותו! תעזוב אותו!‬
‫סאליח!‬
‫אני בסדר, מותק.‬
‫תעזבו אותו בשקט. מספיק.‬
‫האהוב שלי בסדר. הוא בסדר גמור.‬
‫אוי, מותק שלי, אתה הכול בשבילי.‬
‫למעשה, ניימאר משתמש בשתי הרגליים…‬
‫אני כבר לא אשחק יותר כדורגל.‬
‫יש לך בכלל חברים לשחק איתם?‬
‫אני גם לא אדוג יותר מהסלעים.‬
‫אתה יכול לדוג מסירה.‬
‫ליד העיירה שלי, קוזולורמק,‬
‫אפשר פשוט לעקוב אחרי קו החוף ולהמשיך לדוג.‬
‫זאבי נהרות ממש מתנגשים בפיתיון.‬
‫ויש גם שפמנונים וקרפיונים.‬
‫אתה תמיד הולך לדוג לבד?‬
‫בדרך כלל.‬
‫ומה עם דויגו?‬
‫פעם היא הייתה באה איתי,‬ ‫אבל עכשיו היא לא רוצה.‬
‫בטח נמאס לה ממך.‬
‫יכול להיות.‬
‫היא אוהבת אותך מאוד.‬
‫נכון.‬
‫מסכנה.‬
‫אני חושב שדויגו היא‬ ‫החברה היחידה שהייתה לך אי פעם.‬
‫תודה, גבר.‬
‫תודה.‬
‫למה אני בכלל מתאמץ בשבילך?‬
‫מרוב פחד?‬
‫לא היו לך חברים, ועכשיו אתה חצי בן אדם.‬
‫די כבר!‬
‫תפסיקי עם זה. מספיק.‬
‫תודה, מותק.‬
‫אז מה גרם לך להופיע פה פתאום, רג'פ?‬
‫סיבה טובה, אדוני.‬
‫זה אירוע משמח.‬
‫אליף?‬
‫פשוט תתחיל, אבא.‬
‫בסדר, בן. חכה רגע.‬
‫תקשיב, דאווט.‬
‫הצעירים כבר דיברו ביניהם.‬
‫חשבתי שאתה יודע, אבל…‬
‫בכל מקרה…‬ ‫-אמא!‬
‫מה?‬
‫לא אמרת לו?‬ ‫-לא יכולתי.‬
‫אני אדבר בקצרה.‬
‫כרצון האל ובברכת נביאו…‬
‫די, רג'פ. אל תסיים את המשפט.‬
‫נזיפה! אליף!‬
‫בוא נירגע.‬
‫בוא נהיה מנומסים, ונשאל את אליף מה דעתה.‬
‫נכון, אליף?‬ ‫-קרים…‬
‫אתה מנסה לבדוק את הסבלנות שלי, בן?‬
‫אל תתעצבן. רק רגע.‬
‫על מה אתה מדבר, רג'פ?‬
‫אתה מתפרץ לפה ומדבר על רצון האל.‬
‫אתם משגעים אותי.‬
‫אליף, בואי הנה!‬
‫אמרת לי שהוא כבר יודע.‬ ‫-מה?‬
‫בואי הנה.‬ ‫-לא.‬
‫אני נשבע לך, בן…‬
‫בגלל זה התלבשת יפה!‬ ‫-נזיפה!‬
‫אבא…‬ ‫-הבנתי. עוד נדבר על זה.‬
‫אבא, אני נשבעת…‬ ‫-אחר כך. תיכנסי פנימה!‬
‫למה לא אמרת לו, אמא?‬ ‫-לכי!‬
‫לא יכולתי, מותק.‬
‫זה לא בסדר, גבר!‬ ‫-בסדר. בסדר, דאווט.‬
‫אתה צודק. זה לא בסדר.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫סליחה שהטרדנו אותך.‬ ‫-רגע, מה?‬
‫חכה, אבא. דאווט, אדוני!‬
‫או שאני צריך לקרוא לך "אבא"?‬ ‫-בחיי…‬
‫הייתה אי הבנה קטנה, אבל הכול בסדר.‬
‫אתה מכיר אותי מאז חטיבת הביניים.‬
‫אין לי כוונה לנצל אותה.‬
‫אני רציני.‬
‫לך לעזאזל עם הכוונות שלך!‬
‫"לנצל אותה" הוא אומר לי.‬ ‫אני אפתח אותך כמו שפותחים דלעת!‬
‫היי, דאווט, די! תשמור על הפה שלך.‬
‫תתאפס.‬
‫בוא נלך, בן.‬
‫תראו מה עשיתם! בגללכם היא בוכה.‬
‫ככה אתם רוצים שהיא תזכור‬ ‫את היום הכי מאושר בחיים שלה?‬
‫אפילו לא נתתי לה את הפרחים!‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫פשוט תלך. קדימה.‬ ‫-השתגעת, בן?‬
‫אז דרכת על מוקש?‬
‫כן. תיזהר, גבר.‬
‫הוא תכף נשבר. יותר לאט.‬
‫אז איך יצאת משם?‬
‫לא יכולתי לצאת. מסוק חילץ אותי.‬
‫אולי כדאי שתשתמש בפלאייר.‬
‫בבית החולים עשו מדידות בשביל הרגל התותבת?‬
‫קודם כול, אתה עובר הרבה ניתוחים.‬
‫אחר כך אתה מחכה שהנפיחות והחבורות יעברו.‬
‫ואז הם מודדים אותך.‬
‫היא מאלומיניום?‬
‫מה אתה עושה? אל תיגע בי.‬
‫נראית ממש אמיתית.‬
‫לכלכת את המושבים, גבר. בחייך.‬
‫יש לך ביטוח פרטי?‬ ‫-מה?‬
‫אני שואל אם יש לך ביטוח פרטי.‬
‫יש לי.‬
‫היום כל אחד צריך ביטוח.‬
‫את זוכרת את מספר הרישוי?‬ ‫-המספר הוא 06GCE28.‬
‫…GCE28.‬
‫יש לי גם תמונה שלה בטלפון.‬
‫אין צורך.‬
‫תמונה לא תעזור?‬
‫אף אחד לא יסתכל עליה, דויגו.‬
‫בכל מקרה, זאת מרצדס עתיקה.‬
‫אני אעביר את זה הלאה.‬ ‫-הוא תחת חקירה, חוסיין.‬
‫לא מחפשים אותו? הוא לא פושע נמלט?‬
‫הנהלים מחייבים פתיחת חקירה.‬
‫לא יצא ממנה כלום.‬
‫אני אגיד לך את האמת.‬
‫אף אחד לא יחפש אותו,‬ ‫אלא אם כן הוא יבצע פשע או משהו כזה.‬
‫אני מקווה שלא.‬
‫הבנתי. אז לא לפתח ציפיות.‬
‫בואי נראה מה יקרה.‬
‫עוד משהו?‬ ‫-לא.‬
‫תודה.‬
‫אבא שלך עשה את זה לטובתך, אליף.‬
‫אין לך מזל, ילדונת.‬
‫- דויגו -‬
‫תפסיק לענות אותה, אחי.‬
‫כן, דויגו?‬ ‫-סאליח!‬
‫איפה אתה, מותק?‬
‫אנחנו בתנועה.‬
‫אני יודעת, אבל איפה אתה? לאן אתה נוסע?‬
‫אני רוצה לבוא איתך.‬
‫תקשיבי, דויגו, את לא יכולה. זה משהו אחר.‬
‫אני נשבעת שלא אפריע לך, סאליח.‬
‫רק תגיד לי איפה אתה ולאן אתה נוסע.‬
‫אמרתי לך.‬
‫אנחנו לא עושים סיבוב בשביל הכיף.‬
‫מי זה "אנחנו", סאליח?‬
‫יש איתך מישהו? תודה לאל.‬
‫אני עם קרים.‬
‫יש לנו איזה עניין שצריך לסדר.‬
‫יכול להיות שמשהו ישתבש, אז עדיף שלא תבואי.‬
‫סאליח, אמרת שאתה עם קרים?‬
‫כן. למה?‬
‫אין סיבה. רק רציתי לדעת.‬
‫אני דואגת לך מאוד.‬
‫אל תדאגי, דויגו. בסדר.‬
‫אני נוהג. נדבר.‬
‫למה אמרת לה שאני פה?‬
‫למה לא?‬ ‫-יכולת לא להגיד לה.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫הא?‬ ‫-תיזהר, אחי!‬
‫בקושי יצאנו מזה.‬
‫הוא פשוט קפץ לכביש, גבר.‬
‫הרבה זמן לא נהגתי.‬
‫עכשיו באמת. כמה זמן, אחי?‬
‫תסתכל. זה מה שקורה‬ ‫כשנותנים לילדים מכונית במיליון לירות.‬
‫מה אתה עושה? זה לא ענייננו.‬
‫אנחנו נאחר.‬
‫יש שם בחורה, קרים.‬
‫אני לא רוצה שמישהו יטריד אותם.‬
‫הוא לא יוכל להגן עליה.‬
‫צריכים עזרה, ילדים?‬
‫שלום. תודה רבה. המכונית שלנו התקלקלה.‬
‫תודה, אבל אנחנו נסתדר.‬
‫אולי אפשר להתניע בדחיפה. מה אתה אומר?‬
‫יש לי גם כבל גרירה.‬
‫המכונית ננעלה. היא לא תזוז.‬
‫אני מנסה להזמין גרר, אבל אין קליטה.‬
‫כן. אני אקח אתכם לתחנת דלק.‬
‫מעולה. רעיון מצוין.‬
‫נמאס לי מהמקום הזה.‬
‫מה פתאום? מה את עושה?‬
‫תישארי פה.‬
‫לא תהיה לך קליטה פה.‬
‫אי אפשר לעשות דברים בכוח. בסדר?‬
‫נו, באמת… מה את עושה?‬
‫איזו ציפור חמודה.‬
‫פשוט תיכנס.‬ ‫-בוא כבר.‬
‫בוא, אורצ'ון.‬
‫מה קרה?‬
‫את משגעת אותי. תגידי לי וזהו.‬
‫סאליח נסע, היום בבוקר.‬
‫איך?‬ ‫-לא יודעת. הוא לקח את המכונית.‬
‫אני חייבת לנסוע, אבל אני לא יכולה לבד.‬
‫אני צריכה שמישהו יבוא איתי.‬
‫ודאי, מתוקה.‬
‫הוא לבד?‬
‫כן.‬
‫לאן אתם נוסעים?‬
‫לבודרום.‬
‫לחופשה?‬ ‫-כן.‬
‫לא. צריך לתקן את היאכטה. נטפל בזה ונחזור.‬
‫מכונית נחמדה, גבר. מגניבה.‬
‫- דויגו‬ ‫הודעה קולית -‬
‫סאליח, שכחתי לשאול כשדיברנו.‬
‫לקחת גם את האקדח שלך.‬
‫סאליח, אל תעשה כלום.‬
‫תתקשר אליי, בבקשה. אני מתה מדאגה.‬
‫הנה משטרה.‬
‫שיט.‬
‫אתה יכול לעצור לנו פה?‬
‫הממזר מהחנות בטח התקשר אליהם.‬
‫בגלל חוגלה?‬ ‫-תירגעי.‬
‫תעצור לנו, בבקשה.‬ ‫-בכל זאת גנבת אותה.‬
‫תביאי לי את התיק.‬ ‫-כל כך מהר?‬
‫תעצור לנו כבר!‬
‫הטכנולוגיה מתקדמת, אחי. קל למצוא אנשים.‬
‫תן לנו ללכת. לא עשינו שום דבר!‬
‫מה הבעיה שלכם?‬
‫יש לנו ירוק בתיק!‬
‫מה, עלים לסלט?‬ ‫-כן, סרפדים!‬
‫גראס, אחי. יש להם סמים!‬
‫סע, סע! מהר, אחי.‬
‫אל תסתכלו עליהם. תישארו רגועים.‬
‫סע מהר, גבר. סע.‬
‫אנחנו לא רוצים בעיות. סע.‬
‫מה נעשה…?‬ ‫-תפנה לכביש העפר.‬
‫המכונית הזאת לא תיסע בכביש עפר!‬
‫אתה חייב.‬ ‫-בבקשה!‬
‫פשוט תפנה, אחי. השוטרים…‬
‫אבל המכונית… מה אתה עושה? תעזוב את ההגה!‬
‫לכו להזדיין!‬
‫גם ככה מחפשים אותנו, ועכשיו יש לנו סמים!‬
‫אני פוחד מהמשטרה!‬
‫כמה טיפש אתה יכול להיות?‬
‫למה סידרת סירות בצורת לב ואז צילמת אותו?‬
‫רצית את הדברים האלה באינסטגרם, נכון?‬
‫תיוגים.‬ ‫-תיוגים!‬
‫רצית לתייג אותה!‬
‫הבוס סלח לי.‬
‫הוא סלח לך, אבל מה עם בעלי הסירות ששחררת?‬
‫שתי סירות גם נפגעו.‬ ‫-אני אשלם על זה.‬
‫איך? הוא אולי סלח לך,‬ ‫אבל הוא גם פיטר אותך!‬
‫אין לך יותר עבודה. איך תשלם?‬
‫שמעתי שאתמול נגחת במישהו.‬
‫מישהו שלומד עם אליף באוניברסיטה.‬
‫אז אסור לה אפילו לדבר עם אנשים?‬
‫אתה פסיכופת?‬
‫תקשיב, מר האקאן,‬
‫היד שלו הייתה על אליף.‬ ‫מה הייתי אמור לעשות?‬
‫אני נשבע לך, אני תכף מכסח אותך.‬
‫השתגעת לגמרי?‬
‫יש דרך לעשות דברים!‬
‫אני לא יכול לחשוב על דרך אחרת.‬
‫נדמה לך שתצליח לשכנע את דאווט‬
‫אם תעשה דברים כאלה?‬
‫תחשוב על זה.‬
‫למה שהוא ייתן לך להתחתן איתה?‬
‫אפילו את השירות הצבאי עוד לא עשית.‬
‫ובגלל זה הוא לא נותן לי להתחתן איתה?‬ ‫-ברור.‬
‫אף אבא לא רוצה חתן שעוד לא שירת בצבא.‬
‫קודם כול, תעשה את זה.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫חכה. בוא הנה.‬
‫תחתום פה.‬
‫זאת העדות של הבחור שנגחת בו.‬
‫תבוא מחר למשרד התובע.‬
‫אני אתקשר למשרד הגיוס.‬
‫אני אדבר עם המפקד. פשוט תלך להירשם, בסדר?‬
‫כבר.‬ ‫-תזדרז.‬
‫אחר צהריים טובים.‬
‫תמסור דרישת שלום לאבא שלך.‬ ‫-בטח.‬
‫מה קרה? עשו לך משהו?‬
‫לא. הבחור הגיש תלונה.‬ ‫אני צריך ללכת מחר לבית המשפט.‬
‫למה אתה עושה את זה, קרים?‬
‫החלטתי להתגייס לשירות צבאי.‬
‫אני צריך ללכת למשרד שלהם.‬ ‫-מה?‬
‫בואי, אני צריך ללכת עכשיו.‬ ‫-מה? קרים!‬
‫תזדיינו מפה!‬
‫תזדיינו מפה וזהו!‬
‫אורצ'ון!‬ ‫-תזדיינו מפה.‬
‫אתם משתמשים בסמים ואז מבקשים ממני עזרה?‬
‫חכה! חכה לי!‬
‫אני מקווה שהם לא השאירו פה גראס.‬
‫תסתכל על המכונית האהובה שלי.‬
‫בוא ניסע.‬ ‫-תסתכל עליה.‬
‫קדימה.‬
‫הצלחת נפלה מהגלגל.‬
‫איזה זין. היא נעלמה. איבדתי את הצלחת.‬
‫צריך לחזור ולחפש אותה.‬
‫אני אקנה לך צלחת חדשה.‬
‫המשטרה מחפשת אותך בכל מקום, אחי.‬
‫אנחנו כבר מאחרים. בוא לא נסתבך. בוא ניסע.‬
‫תוריד ממני את היד שלך.‬
‫אני אקנה לך צלחת.‬
‫קדימה.‬
‫לעזאזל עם החרא הזה.‬
‫לעזאזל עם החרא הזה, גבר.‬ ‫-אתה ממש אוהב את הצלחות שלך.‬
‫איזה זין. אנחנו תקועים עמוק בחרא.‬
‫תחשוב על הכותרות.‬
‫"הסרן המשוחרר התגלה כמכור לסמים".‬
‫איך תסביר את זה בכלל?‬
‫לפעמים כשאתה צוחק,‬ ‫יש לי חשק לשבור לך את כל השיניים.‬
‫הציפור אשמה.‬
‫מה הציפור עשתה?‬
‫אתה באמת מאמין‬ ‫שהיא תחיה ככה חיים ארוכים ובריאים?‬
‫עדיף על האפשרות השנייה.‬
‫קדימה, עופי!‬
‫מישהו ירה בה.‬
‫קמיל, ראית איפה היא נפלה?‬
‫בני זונות!‬
‫היא איפשהו פה.‬
‫בני זונות מסריחים.‬
‫חזירים מגעילים!‬
‫אחי!‬
‫תירגע, יש להם רובים.‬
‫מזדיינים.‬
‫בוא ניסע, אחי. בוא כבר.‬
‫בני זונות.‬
‫תעזוב אותה.‬
‫היא מתה.‬
‫קדימה.‬
‫אחי, מה אתה עושה?‬
‫שלום.‬
‫לכו לעזאזל. מה אתם רוצים מהציפור המסכנה?‬
‫אנחנו ציידים, חבר.‬
‫יש לנו רישיון ותעודות.‬
‫אז אתה רוצח עם תעודה?‬
‫רוצח? שמור על הפה שלך.‬
‫מי אתה בכלל?‬ ‫-בוא נלך, קמיל. הציפור הייתה שלו.‬
‫אז הוא שיחק עם חוגלת המחמד שלו ביער?‬
‫על מי נראה לך שאתה עובד? תן לי אותה.‬
‫במקום זה אני אתן לך לעוף‬ ‫ואז אזרוק אותך על האדמה.‬
‫נראה לי שהוא חייל או משהו.‬
‫תראה, יש לו אקדח. בוא נלך וזהו.‬
‫סליחה, גבר. זאת הייתה תאונה.‬
‫אנחנו נמצא חוגלה אחרת.‬
‫אחי!‬ ‫-בוא נלך.‬
‫אנחנו מאחרים. בוא כבר.‬
‫תפסיקו לצוד וזהו!‬
‫תירו בעצים או בפחיות.‬
‫אולי בסלעים, לא יודע.‬
‫יודעים מה? אפילו את זה אל תעשו.‬
‫פשוט תפסיקו לירות בדברים.‬
‫מה תעשי אם הוא יצמיד לך‬ ‫אקדח לראש באמצע הלילה?‬
‫מה תוכלי לעשות, דויגו?‬
‫תעני לי!‬
‫תסתכלי על הבחור שיושב בפנים, ותעני לי.‬
‫כמה זמן גרתם ביחד בכלל?‬
‫תחשבי על זה, בשם האל.‬
‫הודעת לנו בלי להתייעץ איתנו.‬
‫אמרנו לך שהוא חייל‬ ‫ושהוא לא יהיה הרבה בבית.‬
‫לא הקשבת לנו, אז קיבלנו את זה.‬
‫הוא היה בדרום-מזרח המדינה כל הזמן.‬
‫אפילו לא ידעת אם הוא בחיים.‬ ‫במשך שנים לא ידעת שום דבר.‬
‫לא יכולנו לישון. החיים של כולנו התבלגנו.‬
‫ואם הוא יגיע בגלל זה לכלא? מה אז?‬
‫מתוקה, הנישואים האלה נגמרו.‬ ‫הם נגמרו כבר מזמן.‬
‫תודי בזה כבר.‬
‫את הולכת לבלות כל החיים‬ ‫בבתי משפט עם חולה נפש קטוע רגל?‬
‫ואנחנו לא המשפחה שלך?‬
‫המשפחה שלי שם.‬
‫הבנתם?‬
‫אני לא אעזוב את סאליח, ולא משנה מה.‬
‫תלכו מהבית שלי.‬
‫עכשיו!‬
‫תעופו מפה!‬
‫יפה פה.‬
‫למה אתה עושה את זה?‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫ברחת מהחיילים בבית החולים. גנבת חוגלה.‬
‫עזרת לשני מכורים שהמשטרה רדפה אחריהם.‬
‫ניסית להציל את הציפור, אבל ירו בה.‬
‫ועוד קודם גנבת צלחות.‬
‫זה לא עובד.‬
‫הכוונות שלך טובות, אבל זה לא עובד.‬
‫אתה חושב שהשוטרים הפסיקו לרדוף אחרינו?‬
‫בטח. אבל עדיין צריך להיזהר.‬
‫צודק.‬
‫בוא נמצא מלון.‬
‫מספיק להיום.‬
‫בוא נמצא מלון.‬
‫את זוכרת את מועמר?‬ ‫-בן דוד של…‬
‫כן. הוא. הוא אמר…‬ ‫-במשרד הגיוס?‬
‫כן. הוא אמר שאוכל להיות בחיל הנחתים.‬
‫בגלל שאני רגיל לים.‬
‫אז למה אקיף הגיע לדרום-מזרח המדינה?‬
‫כל המשפחה שלו בצבא. יש להם מספנה.‬
‫אני לא יודע. זה מה שהוא אמר.‬
‫קרים, אולי היינו צריכים להשתמש בקשרים.‬
‫איך יכולנו?‬
‫בכל מקרה, המפקד אמר לי שזה רק היה פוגע בי.‬
‫אין מה לעשות.‬
‫העיקר שכשאחזור, אבא שלך יסכים.‬
‫אל תדאג, אני אשכנע את אבא.‬
‫איך?‬
‫אני פשוט אבכה ואתחנן.‬
‫אל תטעה, בעצם יש לו לב רך.‬
‫כן, בסדר. ממש רכרוכי.‬
‫תראי מה הרכרוכי עשה. הוא הרביץ לי עם מקל.‬
‫למה ציפית?‬
‫תלית בכיכר שלט שכתוב בו "אליף-קרים".‬
‫ועוד בדיוק מול החנות שלו.‬
‫הוא היה נבוך. אל תצחק!‬
‫את לא מבינה. אני עושה את זה בכוונה.‬
‫למה? השתגעת?‬
‫אפילו לך לקח שנים, והבנת רק כשאמרתי לך.‬
‫אז איך הוא יוכל להבין אחרת?‬
‫אני רוצה שהוא ידע, ושכולם ידעו.‬
‫אני עוד אראה אותך בשמלת כלה.‬
‫יש לי מתנה בשבילך.‬
‫מה זה?‬ ‫-חכה.‬
‫אבל לא הבאתי לך כלום.‬ ‫-זה בסדר. תפתח.‬
‫שמרת אותו?‬
‫שמרתי, ברור.‬
‫קרים! תירגע!‬
‫- ארבעה חיילים נפלו בקרבת הכפר יסילי -‬
‫המטבח עוד פתוח. אתם רוצים סלטים?‬
‫יש לך מסיר חלודה?‬
‫מה אמרת?‬
‫מסיר חלודה. שמן או ספריי. יש לך?‬
‫למה? אתה רוצה לשתות גם את זה?‬
‫תפסיק לשלוף את הנשק, אחי.‬ ‫-חכה רגע. שתוק.‬
‫אנחנו ישנים במלון למעלה.‬
‫אתה יכול להביא לנו מסיר חלודה לחדר בלילה?‬
‫למזוג גם לחבר שלך?‬
‫בטח.‬
‫לא…‬ ‫-שתה, שתה.‬
‫אני לא רוצה.‬ ‫-שתה, שתה.‬
‫עוד משהו?‬ ‫-תודה.‬
‫לשים שיר אחר?‬
‫סאליח, שאלתי אם לשים שיר אחר.‬
‫התגעגעתי אליך, סאליח.‬
‫סאליח.‬
‫- מלון נורקן -‬
‫הנה.‬
‫עכשיו אתה יכול‬ ‫ללכת להזדיין, חתיכת בן זונה.‬
‫אני יכול לקחת אותה במקומך.‬
‫אהבת אותה מאוד.‬
‫ודאגת שכולם ידעו את זה.‬
‫ובכל זאת הוא מכריח אותה‬ ‫להתחתן עם מישהו אחר.‬
‫איזה בן זונה.‬
‫בן זונה.‬
‫איך הוא יכול לעשות לי את זה?‬
‫אני בחור יפה.‬
‫"בחור יפה".‬
‫איזה מניאק!‬
‫אבל אנחנו בדרך.‬
‫בדרך. מה הוא יעשה?‬
‫מה הוא יכול לעשות? כלום.‬
‫אנחנו הולכים לקחת את אליף חזרה.‬
‫מה האבא הממזר שלה יגיד‬ ‫כשהוא יראה אותך מחר, קרים?‬
‫מה הוא יגיד?‬
‫אתה יודע מה.‬
‫הוא יבקש סליחה, גבר.‬
‫אני אכריח אותו להתנצל.‬
‫אני בטוח.‬
‫בוא.‬
‫לא אכפת לי מה אתה אומר.‬
‫אני אעצור את החתונה הזאת.‬
‫אנחנו ניקח אותה חזרה.‬
‫ניקח אותה, אחי.‬
‫אבל למה אליף…‬
‫למה אליף הסכימה? למה?‬
‫אמרתי לאליף שזה לא בסדר.‬
‫דיברת עם אליף?‬
‫בטח. אחרת איך הייתי שומע על החתונה?‬
‫אליף לא הבטיחה שהיא לא תעזוב אותך אף פעם?‬
‫אנחנו נעצור את החתונה.‬
‫אנחנו ניקח אותה חזרה. בדיוק.‬
‫אין כמו החייל שלנו!‬
‫- תחנת אוטובוס בין עירונית‬ ‫קויצג'יז -‬
‫אין כמו החייל שלנו!‬
‫יש כאלה שאומרים שבערים הגדולות יותר קשה.‬
‫אין כמו החייל שלנו!‬
‫איך הצלחת לבוא?‬ ‫-אל תדאג.‬
‫הבאתי לך משהו.‬
‫אבל אני לא מעשן.‬
‫אני יודעת. בכל זאת…‬
‫חשבתי שאולי תדליק לאיזה מפקד סיגריה,‬
‫ואז הוא יחבב אותך.‬
‫קרים, אני צריכה להגיד לך משהו.‬
‫לכי על זה, אליף.‬
‫לא משנה מה, בסדר?‬
‫לא משנה מה יקרה,‬
‫אני לא אעזוב אותך אף פעם. בסדר?‬
‫אל תשכח את זה אף פעם, בסדר?‬
‫בסדר. אני לא אשכח.‬
‫אני אתקשר אלייך ברגע שאוכל.‬ ‫-בסדר.‬
‫די.‬
‫קרים!‬
‫אליף שלי.‬
‫בהצלחה.‬
‫זאת דויגו?‬
‫ראית את הגרב השנייה שלי?‬
‫למה בכלל לשים אותה? קר לרגל התותבת?‬
‫אז למה הורדת אותה אתמול, מטומטם?‬
‫פשוט תשים אותה.‬ ‫-רגע, כבר.‬
‫ריח מעולה. אל תכבס אותה אף פעם.‬
‫דחוף.‬
‫הנה.‬
‫עוד, עוד.‬
‫יופי.‬
‫כבר די התרגלת אליה.‬
‫מה אתה אומר?‬ ‫זה כבר לא ברור כשאני הולך, נכון?‬
‫אני שמח שזאת הייתה רגל שמאל.‬
‫למה?‬
‫אמא שלי תמיד אמרה,‬
‫"תתחיל כל דבר ברגל ימין. זה יביא לך מזל".‬
‫עושה רושם שזה לא עבד לך.‬
‫לפעמים הגופרית שעל קרקעית האגם מתפוצצת.‬
‫היא צובעת את המים בגוון ירוק-צהבהב.‬
‫מחזה מדהים. לא נמאס אף פעם.‬
‫בכל בוקר יש ערפל מעל המים.‬
‫ואז אני אוהב לשוט ב"קרימוגלו".‬
‫לאט לאט, אתה עושה את דרכך‬
‫בין הקנים הצפופים.‬
‫הדרך מדאילן לחוף איזטוזו‬ ‫אורכת ארבעים דקות.‬
‫שטים לאט,‬
‫כדי לא להפריע לדגים ולצבים הנדירים.‬
‫בכל מקרה אסור לשוט בסירת מנוע.‬
‫אתה ממש מבין מה זאת שלווה.‬
‫יש גם הרבה מיני ציפורים.‬
‫מה קרה?‬
‫לעזאזל! נגמר לנו הדלק.‬
‫דיברת איתי, אז שכחתי לבדוק.‬
‫נו, באמת. אתה נוהג. גם בזה אני אשם?‬
‫אתה בכל מקרה לא עושה כלום. יכולת לבדוק.‬
‫למה שאני אבדוק את מד הדלק שמולך? השתגעת?‬
‫אנחנו תקועים פה. מה נעשה?‬
‫צריך למצוא תחנת דלק.‬
‫ראית תחנה בדרך?‬ ‫-לא, אחי.‬
‫לעזאזל.‬
‫במה אתה מועיל בדיוק?‬
‫אמרתי לך שלא כדאי לנסוע במכונית הזאת.‬
‫תפסיק לגרד שם.‬
‫תהיה לך צלקת.‬
‫תסתכל עליי.‬
‫ארור היום שבו פגשתי אותך.‬
‫- סרן סאליח צ'טין -‬
‫יבוא!‬
‫סג"מ קרים קרימוגלו.‬
‫כיבית את האור?‬ ‫-לא, המפקד. יש הפסקת חשמל.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫המג"ד ציוות אותי לפלוגה שלך, המפקד.‬
‫טוב.‬
‫אם ככה, שב.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אני מצטער, המפקד.‬
‫אתה מקולל או משהו?‬
‫לא, המפקד.‬
‫גם לאבא שלי היה כזה.‬
‫עדיין מייצרים אותם?‬ ‫-עדיין מייצרים, המפקד.‬
‫תגיד לי, קרימוגלו.‬
‫מי אתה? מה אתה עושה? השכלה, משפחה.‬
‫יבוא.‬
‫תטאטא את הזכוכית כשתוכל.‬
‫כן, המפקד.‬
‫דבר, קרימוגלו.‬
‫אני מקויצג'יז, המפקד. זה במוגלה.‬
‫יש לי תואר בתיירות ומלונאות.‬
‫אני גר בדאילן.‬ ‫אני לוקח תיירים להפלגות באזור.‬
‫זאת אומרת, זה מה שעשיתי לפני שהתגייסתי.‬
‫אתה נשוי?‬ ‫-לא, המפקד.‬
‫יופי.‬
‫חיילים נשואים זאת בעיה.‬ ‫הם כל הזמן חושבים על הנשים שלהם.‬
‫אני אתחתן כשאסיים את השירות, המפקד.‬
‫אתה יודע לשחק קלס?‬
‫סליחה, המפקד?‬
‫קלס, סג"מ. קלס.‬
‫אתה יודע, המשחק שקופצים בו על רגל אחת…‬
‫ומנסים לא לדרוך על הקווים.‬
‫אתה מתכוון למשחק שילדות‬ ‫קטנות משחקות בו, המפקד?‬
‫לא.‬
‫לא המשחק הזה.‬
‫משחק שסוחבים בו ארבעים ק"ג על הגב.‬
‫יום אחרי יום.‬
‫הם מניחים מוקשים בכל מקום.‬ ‫כדאי שתלמד לשחק קלס.‬
‫כן, המפקד.‬
‫אתה מסוגל להרוג מישהו, נכון?‬
‫משוחרר.‬
‫כן, משהו באמת לא בסדר אצלך.‬
‫- "אל תקראו לנופלים בשם אללה 'מתים'. -‬
‫- הם עדיין חיים, אך אתם לא מבינים זאת."‬ ‫אל-בקרה, 154 -‬
‫צריך להוסיף הרבה משחה, ולעשות עיגולים.‬
‫העור צריך להיות רווי לגמרי.‬
‫הספוג חשוב.‬
‫אני שונא את הספוגים‬ ‫שכבר יש בהם משחת נעליים.‬
‫אם הייתי הרמטכ"ל,‬ ‫הייתי אוסר על הספוגים האלה.‬
‫גם המברשת חשובה.‬ ‫היא חייבת להיות משיער סוס.‬
‫מהשיער של הזנב.‬
‫שיער של חזיר לא עובד.‬
‫תגיד לי משהו, קרימוגלו.‬
‫למה שיער של חזיר לא עובד?‬
‫מניין לי לדעת?‬
‫כי זה חטא?‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫לחזירים יש שיער גס, ששורט את העור.‬
‫צחצוח נעליים הוא אמנות.‬
‫אתה יודע למה עוד משתמשים בשיער של סוס?‬
‫אני לא יודע, אחי.‬
‫תחשוב על זה.‬
‫נו?‬
‫כינורות.‬
‫המיתרים בקשת הם משיער סוס.‬
‫עכשיו הבנתי.‬
‫גם המיתרים בקשת של הכינור‬ ‫וגם מברשות נעליים מגיעים מהתחת של הסוס,‬
‫ולכן צחצוח נעליים הוא אמנות.‬
‫אתה…‬
‫איזה מין בן אדם אתה?‬
‫פלוגת ראש, תתאפסו! חדל אש!‬
‫זה אנחנו!‬
‫מפקדת ראש, חדל אש!‬
‫מפקדה, חדל אש!‬
‫תנו לי דוח נפגעים.‬
‫תבדקו אם יש פצועים.‬
‫אני אעלה את כולכם למשפט צבאי!‬
‫אני אדאג שתסבלו.‬ ‫-המפקד.‬
‫כמעט קצרתם אותנו!‬ ‫-המפקד.‬
‫כמעט!‬ ‫-תן לי לטפל בזה, המפקד.‬
‫ראש-12 לראש-10. אין נפגעים, המפקד.‬ ‫-תן לי.‬
‫ראש-13 לראש-10. אין נפגעים, המפקד.‬
‫ראש-11 לראש-10. אין נפגעים, המפקד.‬
‫טוראי! מאיזה מרחק אתה יכול לירות במטרה?‬
‫עשרים או 25 מטר, המפקד.‬
‫עשרים או 25 מטר, מה?‬
‫היינו שם חמישים איש.‬
‫לא הצלחת לפגוע באף אחד, רק באולר שלי?‬
‫תתבייש לך!‬
‫המפקד, זה היה אולר שעשו במיוחד בשבילי.‬
‫אתה יודע כמה דבר כזה עולה?‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫מבאס. מה נעשה באמת?‬
‫אולי נחזור לחפש?‬
‫אין צורך, המפקד.‬
‫קדימה, קרימוגלו. באמת.‬
‫אני מת מרעב.‬
‫גם אני.‬
‫אתה…‬
‫איזה מין בן אדם אתה?‬
‫קדימה, בוא נלך.‬
‫היי, גבר.‬
‫היי, איך אפשר לעזור?‬
‫נגמר לנו הדלק כמה ק"מ מפה.‬
‫אתה יכול למלא את זה?‬ ‫-בטח.‬
‫יש לך אישור, נכון?‬
‫איזה אישור?‬
‫אסור לי למלא מכל בלי אישור.‬
‫איזה מטומטם.‬
‫למה?‬ ‫-זה החוק.‬
‫ואם תצית שריפה ביער?‬
‫אחי, אני נראה לך כמו מצית?‬
‫מניין לי לדעת?‬ ‫-היי, טמבל!‬
‫אל תתערב.‬
‫תקשיב, אחי.‬
‫אני הולך על רגל תותבת כבר חצי שעה.‬
‫אני מותש.‬
‫אני חייל משוחרר. סרן.‬
‫אתה לא מאמין? הנה התעודה שלי.‬
‫והוא סג"מ.‬
‫זה לא משנה מה אתה.‬
‫פשוט אסור לי.‬
‫אני אזיין אותך!‬
‫לך תזדיין עם האישור שלך.‬ ‫-מה נסגר?‬
‫אני אפרק אותך!‬ ‫-אבל…‬
‫אני אזיין אותך!‬ ‫-די, חבר'ה!‬
‫הם באים!‬ ‫-לך תזדיין.‬
‫המספר אליו חייגתם אינו זמין.‬
‫אנא נסו שוב במועד מאוחר יותר.‬
‫הטלפון שלו כבוי. הוא לא יענה.‬
‫איזה טמבל.‬
‫זה פשוט מוגזם.‬
‫אני מבין. בסדר, זה קשה.‬
‫אבל הוא בעצם מענה אותך.‬
‫אין לו מושג. אם הוא היה יודע…‬
‫בטח שהוא יודע.‬
‫זה לא שקל לך.‬
‫זה לא קשה כמו שזה נראה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫החלק הקשה היה כשהוא היה בשירות פעיל.‬
‫את כל הזמן מחכה לטלפון, לצלצול בדלת.‬
‫אני מבין, מותק.‬ ‫-אבל אתה לא מבין.‬
‫הייתי שמחה, אבא. אתה יודע?‬
‫באמת הייתי.‬
‫הייתי אסירת תודה. חשבתי שהנזק לא נורא.‬
‫אמרתי לעצמי, "זה נגמר, זה סוף סוף נגמר".‬
‫תאר לעצמך, בעלי איבד רגל,‬
‫ואני הייתי אסירת תודה.‬
‫איך אפשר להאשים אותך בזה שחשבת ככה?‬
‫אני בהיריון, אבא.‬
‫נפל לך משהו כשהרבצת לטמבל הזה.‬
‫תעודת חייל משוחרר.‬
‫זה סתם כרטיס לנסיעה בחינם.‬
‫מה זאת אומרת, המפקד?‬
‫כתוב פה "נסיעה בחינם".‬
‫- סאליח צ'טין‬ ‫נסיעה בחינם -‬
‫זה מה שחייל משוחרר שווה במדינה הזאת.‬
‫זה פחות או יותר הכול.‬
‫לא משנה, גאפור.‬
‫אני סתם מדבר שטויות.‬
‫הבנתי, המפקד.‬
‫היית יכול להתקשר, אתה יודע.‬ ‫ללכת כל כך הרבה בחום הזה…‬
‫זה בסדר. זה טוב לכושר.‬
‫היי, גאפור.‬ ‫-מה קרה?‬
‫מישהו עשה חור במכל הדלק.‬
‫באמת? תתקן אותו עכשיו.‬
‫מוזר. מי יעשה דבר כזה?‬
‫אל תדאג. אני בטוח‬ ‫שהבחורים שלי יתקנו את זה.‬
‫בכל מקרה, כבר כמעט הגעת.‬
‫אני בטוח שזה לא סיפור מבחינתך.‬
‫אני בטוח שהיו לך‬ ‫בעיות יותר גדולות כשנלחמת בהרים.‬
‫זה בטח כלום בשבילך.‬
‫זה אולי נראה ככה,‬
‫אבל זה לא נכון.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אני בטוח שבשבילך זה אחרת, אבל…‬
‫יום אחד…‬
‫יום אחד, השיירה שלנו נסעה בכביש.‬
‫הכול היה די רגוע.‬
‫ואז שמעתי רעש.‬
‫קול נפץ קטן.‬
‫התברר שזה היה צמיג.‬
‫נסענו במשאית גדולה.‬
‫הייתי צריך להודיע לשיירה במיידי.‬
‫אבל…‬
‫הייתי בהלם. לא יכולתי לזוז.‬
‫הילדים שישבו במשאית חיכו לפקודה.‬
‫אני רק ישבתי שם בדממה.‬
‫לא הצלחתי לחשוב.‬
‫ואז מישהו פתח את הדלת ושלף אותי החוצה.‬
‫סג"מ קרים,‬
‫הוא קפץ מהמשאית שנסעה אחרינו.‬
‫הוא ניער אותי כדי שאתאפס על עצמי.‬
‫הוא הבין שזה לא יקרה,‬ ‫אז הוא לקח את הקשר והתחיל לדבר.‬
‫"אני עם הסרן. כן, המפקד.‬
‫אנחנו נסרוק את האזור, נאבטח את השיירה,‬
‫ונחליף את הצמיג מיד, המפקד."‬
‫הרגעתי את עצמי.‬
‫כשאתה במשימה,‬
‫אתה תמיד מוכן לקרב.‬
‫אבל באותו רגע…‬
‫באותו רגע…‬
‫הבנתי שאף פעם לא חשבתי‬ ‫מה לעשות במקרה של פנצ'ר.‬
‫זאת אומרת…‬
‫אם הייתי מת, אז בסדר.‬
‫אבל מה אם לא?‬
‫אתה נהיה כזה.‬
‫הדרגות האלה לא מעניינות אותך?‬
‫לא אמרתי לך לא להתחבר עם קצינים זוטרים?‬
‫לא אמרתי לך?‬
‫אם תנגב את התחת עם אבן,‬ ‫תישאר עם חרא על הידיים, סרן.‬
‫המפקד, סרן קרים לא אשם.‬
‫על מה אתה מדבר, חתיכת זבוב?‬
‫מי שאל אותך בכלל?‬
‫תזדיין מפה! צא!‬
‫לכו לקצין השלישות, ותמסרו תצהירים.‬
‫אני רוצה אותם על השולחן שלי‬ ‫עד סוף היום. שניכם.‬
‫ואני מכניס את הסג"מ הזה לכלא.‬
‫תגיד לו לארוז.‬
‫כן, המפקד.‬
‫רס"ן מפקדה היירטין אוזון.‬
‫כאן אל"מ שווקט.‬ ‫-לפקודתך, המפקד.‬
‫היירטין, אתה זוכר אותי, בן?‬
‫מחטיבת המבצעים.‬
‫ודאי שאני זוכר. לפקודתך, המפקד.‬
‫אני מחפש את סרן סאליח.‬
‫הוא פה, המפקד!‬
‫בדיוק דיברנו על המבצע של מחר.‬
‫יופי.‬
‫הוא קרוב משפחה שלי.‬
‫תעביר לו את הטלפון.‬
‫כן, המפקד. מיד, המפקד.‬
‫סרן סאליח לפקודתך, המפקד.‬
‫מדבר אל"מ שווקט, המפקד.‬
‫אני מקשיב, המפקד.‬
‫כן, המפקד.‬
‫כן, המפקד. בהחלט.‬
‫אני אדאג לזה, המפקד.‬
‫תמסור דרישת שלום לאלוף, המפקד.‬
‫תודה, המפקד.‬
‫סאליח, מה שווקט אמר?‬
‫המפקד…‬
‫- קויצג'יז‬ ‫לוח שנה 2017 -‬
‫לאחד מהקרובים של הרמטכ"ל‬
‫יש חתונה בקויצג'יז.‬
‫אז למה הוא התקשר אליך?‬
‫כל העיר הייתה מתגייסת‬ ‫אם הוא היה מתקשר למפקדה במוגלה.‬
‫אני לא מבין.‬
‫זה עניין פרטי, המפקד.‬
‫אנחנו קרובים רחוקים, אז אל"מ שווקט אמר לי‬
‫לשמור את הפרטים לעצמי.‬
‫בסדר. הבנתי.‬
‫איך אפשר לעזור?‬
‫הזבוב. סג"מ קרים.‬
‫הוא מקויצג'יז. אני אשלח אותו.‬ ‫הוא יחזור בעוד כמה ימים.‬
‫אל תדאג, המפקד.‬
‫אני מריח תפוזים, אחי.‬
‫- קויצג'יז 21 ק"מ -‬
‫מה קרה?‬
‫די כבר. צא. בוא!‬
‫מה קרה?‬ ‫-די.‬
‫נמאס לי מזה. תן לי לראות!‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫אחי, זאת העיר שלי.‬ ‫אם מישהו יראה אותנו ככה…‬
‫אתה רואה? אין שם כלום.‬
‫הכול בראש שלך, גבר.‬
‫הכול בראש שלך.‬
‫אני מתגעגע מאוד לאליף, המפקד.‬
‫ולריח של תפוזים.‬
‫אני מתגעגע אפילו לשיט בין הקנים בדאילן.‬
‫אתה לא תחכה עוד הרבה.‬
‫אני אשלח אותך ברגע שנחזור.‬
‫משימה מיוחדת מאוד.‬
‫אל"מ שווקט אמר לי‬ ‫שיש משימה חיונית בקויצג'יז.‬
‫היא תימשך כמה ימים.‬
‫תוכל גם לראות את אליף.‬
‫אנחנו מקדישים‬ ‫את השיר הבא למאזינינו האהובים.‬
‫אני מוכן לכל משימה, המפקד.‬
‫שיר עם מאזור הים האגאי.‬
‫"ריקודו של קרימוגלו", של סומר אזגו.‬
‫וואו!‬
‫מוסטפא! תגביר!‬
‫אני ארקוד ככה גם בחתונה שלי.‬
‫אוי, הייתי רוצה לראות אותך בשמלת הכלה שלך.‬
‫בן זונה!‬
‫קרים, חסן! יש לו מקלע. תורידו אותו!‬
‫יש לו מקלע!‬
‫זין!‬
‫תורידו אותו!‬
‫אליף? מה קרה?‬
‫הגיע הזמן שתפסיקו ליהנות.‬
‫די.‬
‫המפקד! פגעתי בו, המפקד!‬
‫קרים, עצור! תעצרו!‬
‫אל תצאו מהמחסה.‬
‫הם אוהבים את הגבעות.‬
‫בטח יש כוח גדול באזור. תיזהרו!‬
‫ראש לראש-10. דווח על יריות בקרבתך.‬
‫האם נתקלת?‬
‫ראש-10 לראש.‬
‫נכון. החתונה התחילה.‬
‫לא!‬
‫שלא תעז להתקרב.‬
‫לא!‬ ‫-תפסיקו, כולכם!‬
‫לכו אחורה!‬
‫המפקד, אל תעשה את זה.‬
‫תניח את האקדח.‬
‫אתה אבא של אליף?‬ ‫-כן.‬
‫לא יכולתם לבחור יום אחר?‬
‫זה באמת יום טוב?‬ ‫-לא ידענו.‬
‫היינו מבטלים.‬
‫היא עמדה להתאבד.‬ ‫הייתי פוחד לבדוק את החדר שלה בבוקר.‬
‫עשיתי את זה בשביל הבת שלי!‬ ‫מה יכולתי לעשות? לתת לה להתאבד?‬
‫שתוק!‬ ‫-בבקשה, לא!‬
‫אני אקח אותך אל קרים.‬
‫כולם, לכו מפה!‬
‫החתונה נגמרה!‬
‫היא לא אשמה, בן. אתה לא מרחם עליה?‬
‫אני אירה גם בך, גברת! אל תתערבי.‬
‫אל תתקרב.‬
‫אל תזוז.‬
‫אל תתקרב.‬ ‫-בבקשה, אני מתחננת.‬
‫שלא תעזו. בואי נלך.‬
‫אל תתקרבו.‬
‫שלא תעזו.‬
‫אל תתקרבו!‬
‫הכול בסדר. תפסיקו כבר, כולכם!‬
‫די.‬
‫בסדר, בוא נלך.‬
‫אליף, רגע. רגע.‬
‫הרגל התותבת שלי השתחררה.‬
‫זה בסדר, אני אעזור לך.‬
‫אל תתקרבו!‬
‫הנה.‬
‫כואב לך?‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אתה בסדר?‬
‫נהניתם יותר מדי.‬
‫בואי נלך.‬
‫בואי.‬
‫הכול בגללך.‬
‫אני לא יכול, המפקד. משעמם מדי לחכות.‬
‫כשאתה לא יכול לדוג, אתה מרגיש שאתה מחכה.‬
‫תבוא לבקר בדאילן כשתוכל.‬
‫אני אקח אותך לדיג ב"קרימוגלו".‬
‫אני ממש אשמח.‬
‫קח איתך שני אנשים, ותביאו את הגופה.‬
‫הם יכולים להסתדר לבד, המפקד.‬
‫סג"מ! תתאפס על עצמך!‬
‫כן, המפקד!‬
‫אהמט, מוסטפא.‬
‫תיזהרו.‬
‫תישאר עם קשר פתוח.‬
‫כן, המפקד!‬
‫היקמט.‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫תן לי את הנשק.‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫קרימוגלו, מה יש שם?‬
‫איזה דגים?‬
‫ליד החוף יש אברומה דו-פסית.‬ ‫לפעמים יש אברומה ארדית, המפקד.‬
‫באיזה פיתיון אתם משתמשים?‬
‫"טקלק", זה מין חסילון קטן.‬
‫אולי אני אקח שני ימי חופש ואבוא.‬ ‫בוא נתכנן משהו.‬
‫בטח, המפקד. אני אשמח.‬
‫תגיד לבחורים שמאחוריך שיזדרזו.‬
‫שיט.‬
‫לא רציתי את זה.‬
‫אבל הם לא הקשי…‬ ‫-שקט!‬
‫אמרתי להם שאני מאוהבת בטירוף.‬
‫אמרתי להם.‬
‫הם לא הקשיבו לי.‬
‫תהיי בשקט!‬
‫אחי…‬ ‫-תהיה בשקט גם אתה!‬
‫תסתכל עליי. תראה מה גרמת לי לעשות!‬
‫תשתיק את החוגלה הזאת‬ ‫לפני שאני שובר לה את המפרקת!‬
‫היי! סאליח! סאליח!‬
‫אבא!‬
‫אתה תגרום לתאונה.‬
‫לא גרמת מספיק תאונות?‬
‫אף אחד לא שאל אותי מה דעתי.‬
‫בכל מקרה עמדתי להתאבד.‬
‫הם פשוט בחרו תאריך לחתונה.‬
‫יצא שזה דווקא היום.‬
‫אף אחד לא ידע.‬
‫הם לא יכלו לדעת.‬
‫איך בדיוק המשפחה שלך מתה במכונית הזאת?‬
‫אתה זוכר?‬
‫תסתום את הפה!‬
‫מפקד בית הספר‬ ‫הזמין אותם לשיחה בגלל הציונים שלך.‬
‫בגללך.‬
‫אמרת לי להביא אותה, והבאתי אותה.‬
‫פשוט תעצור, וזהו.‬
‫תגיד את האמת.‬
‫קרים.‬
‫אליף…‬
‫תתקשר לאליף, המפקד.‬
‫לימין, שור!‬
‫קדימה, צעד!‬
‫- השאהיד סג"מ קרים קרימוגלו -‬
‫במקום, דרוך!‬
‫עמוד, דום!‬
‫הרימו את השאהיד.‬
‫קדימה, צעד!‬
‫קצינים, הקשב!‬
‫המפקד…‬
‫סאליח!‬
‫סאליח.‬
‫אני הולכת לחבק אותך עכשיו.‬
‫ואז אני אקח את האקדח.‬
‫אנחנו נלך הביתה.‬
‫ביחד.‬
‫בבקשה, סאליח.‬
‫בבקשה תבין שאני לא אעזוב אותך אף פעם.‬
‫תעשה מה שאתה רוצה, אבל תדע שזה מה שיקרה.‬
‫אי אפשר לחיות עם המתים.‬
‫צריך לחיות עם מי שעוד חי.‬
‫תני לי.‬
‫תני לי ללכת איתו.‬
‫הוא לא הלך, סאליח.‬
‫תסתכל.‬
‫הוא פה.‬
‫היי, קרים, מה נשמע?‬
‫היי, דוד אהמט. מה שלומך?‬
‫בוא נלך לתפוס סרטנים.‬
‫אני לא רוצה.‬
‫תפסיק להפחיד את הילד, אהמט.‬ ‫-טוב, בסדר.‬
‫בהצלחה.‬ ‫-תודה.‬
‫אתה יכול לתת לי מים, בן?‬
‫אין סיבה לפחד.‬
‫אם אתה רוצה, אני יכול‬ ‫להראות לך איך תופסים סרטנים.‬
‫בסדר.‬ ‫-זה ממש פשוט.‬
‫משתמשים בירך של עוף או בראש של דג כפיתיון.‬
‫הסרטן יעלה עם הפיתיון.‬
‫ואז פשוט לוקחים אותו ושמים בדלי.‬
‫ככה הוא לא יכול לצבוט אותך.‬
‫רוצה ללכת מחר?‬
‫בטח! בוא נלך היום.‬
‫אין לנו פיתיונות.‬
‫אבל אני מבטיח שמחר נתפוס כמה.‬
‫- קרימוגלו -‬
‫- 32 חיילים מהצבא הטורקי נפלו -‬
‫- בין ה-10 בדצמבר, 2012,‬ ‫התאריך בו הודעה זו נכתבה, -‬
‫- ל-6 ביולי, 2021,‬ ‫התאריך בו החלו צילומי הסרט. -‬
‫- הסרט מוקדש לנופלים ולמשוחררים -‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬