Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
I början finns det ingenting.
Det finns inget koncept för en robotutforskare
som tar sig fram på en annan världs yta.
Gradvis börjar man tänka.
Man börjar agera. Bygga.
Och maskinerna får liv.
2003 skickades tvillingrobotarna Opportunity och Spirit till Mars.
De förväntades leva i 90 dagar.
Många hade nog sagt: "De är bara robotar."
Men när vi satte igång dem för första gången,
blev de mer än bara robotar på en annan planet.
INKOMMANDE...
VÄCKNINGSSÅNG. SPELAR...
NASA: GOD MORGON, OPPORTUNITY. DAGS ATT VAKNA!
Boy Mercury
Far fram som vinden
Flickan dansar fram
På de dammiga stigarna
Far runt om du vill
Far runt i världen
Far runt om du vill
Utan vingar, utan hjul
Far runt om du vill
När sonden väl var på Mars fick den ett eget liv.
Energi pulserar genom dess ådror.
Och den behöver kärlek.
Vi försöker att hålla henne så säker som möjligt.
Men ibland har hon en egen vilja.
OPPY: STANNAR. FARA UPPTÄCKT.
NASA: DU KAN FORTSÄTTA.
DET ÄR BARA DIN SKUGGA.
Det är bara en robot.
Men genom denna robot kan vi uppleva otroliga äventyr.
Och hon blev en familjemedlem.
JET PROPULSION LABORATORY (JPL) PASADENA, KALIFORNIEN
KONTROLLCENTRET NASAS MARS-PROGRAM
JENNIFER TROSPER UPPDRAGSLEDARE
Något vi alla undrar över,
när vi blickar upp mot natthimlen...
...är om vi är ensamma i detta universum.
Att försöka förstå det är ett av våra största mysterium.
Under århundradena
har Mars varit en gåtfull, liten röd prick i himlen.
ROB MANNING HUVUDINGENJÖR
Det gav liv åt miljontals människors fantasier.
Vad försiggår i det avlägsna landet?
Målet med Mars-programmet
har varit frågan: "Har det någonsin funnits liv på Mars?"
I början av Mars-uppdraget...
ASHLEY STROUPE SONDFÖRARE
...följde vi vattnet.
Anledningen var att där det finns vatten, åtminstone på jorden...
...finns det liv.
Frågan är: "Fanns det vatten på Mars?
"Vilken typ av vatten?
"Kan det ha lett till liv?"
I mitten av 70-talet var de två Viking-uppdragen
symbolen för forskning på den tiden.
NASA skickade två satelliter och två landare
som skulle ge oss ett nytt perspektiv av Mars.
Där är den bra.
STEVE SQUYRES FORSKNINGSCHEF
Jag har så intensiva minnen
förknippade med 40 år gamla pixlar.
Det har jag.
Jag minns första gången jag såg dem.
När Viking-uppdragen började
var jag fältgeolog.
Jag begav mig ut och forskade.
Fascinerande vetenskap,
men det tråkiga var
att det inte fanns nya platser att upptäcka.
Då började jag jobba med bilderna från Viking-satelliterna.
Jag såg ner på Mars med dessa bilder
och jag visste inte vad jag tittade på.
Ingen gjorde det.
Ingen hade sett något liknande.
Då visste jag att jag ville utforska rymden.
Medan de två satelliterna tittade ner på Mars
tänkte forskarna: "Märkligt.
"Det kan finnas spår av vatten.
"Var Mars en gång en grön värld med levande varelser och hav?"
ROB MANNING HUVUDINGENJÖR
Vi hade åkt dit själva om vi kunde. Men det går inte.
Jag visste, från min utbildning som geolog,
att om vi kunde få ner en sond på Mars yta,
om den kunde ta sig runt
och ta en närmare titt på klipporna,
kan vi lära oss sanningen om Mars historia.
Från början av 80-talet
ägnade jag tio år åt att skriva förslag åt NASA.
Men förslagen misslyckades.
Det fanns en stor risk
att jag hade slösat bort tio år av min karriär
utan resultat.
Men då samlade vi ett team på JPL.
Kan vi skapa en sond som Steve Squyres föreställt sig
med landningssystemet som vi redan designat?
LANDNINGSMODELL
Vi presenterade ett förslag för NASA.
Äntligen fick vi ett samtal
som besannade vår dröm.
Jag har nöjet att tillkännage
att vi ska återvända till Mars.
MR SCOTT HUBBARD PROGRAMDIREKTÖR
Med tvillingar. Mars tvillingsonder.
Vi kallade dem Spirit och Opportunity.
Det här var tio år av förslag
som gav resultatet jag hade drömt om.
Om jag hade vetat då,
hur svårt det skulle bli
att ta oss till Mars yta,
då hade jag inte varit lika upprymd.
Ska vi börja?
UTFORSKANDET AV MARS DESIGNÖVERSYN
Jag står framför er som projektingenjör.
För att se till att helheten hänger ihop
mellan flyg- och uppdragssystemen.
Vi går över uppskjutning, kryssning och EDL...
Vårt mål var att bygga
två autonoma soldrivna sonder
som kan överleva tre månader på Mars.
Vi hoppades att åtminstone en av dem skulle fungera.
Om vi inte fick det rätt skulle vi missa vårt satta datum.
Schemat för uppdraget till Mars
drivs av planeternas inriktning.
Om man missar det fönstret,
måste man vänta 26 månader.
JORDEN MARS
Det är ont om tid för att designa, utveckla och testa två sonder
och sätta dem på två raketer.
Pressen var enorm.
Vi fick hitta ett fantastiskt team...
2 ÅR TILL UPPSKJUTNING
...som jobbade dygnet runt.
Som liten gillade jag Star Trek.
Jag ville bli Geordi La Forge.
Maskinrummet, det här är La Forge.
Stäng av strömmen till alla transportörer. Jag är på väg.
Jag förstod inte jobbet.
Jag visste att de var "ingenjörer", men det var allt.
Jag ville bli den som alltid fixade saker.
Byggandet av Spirit och Opportunity började med skisser.
"Det ska vara ett 90-dagarsuppdrag.
"Vi måste hitta bevis på vatten.
"Hur ska vi göra det?"
Sedan måste detta team av ingenjörer
ge sonden liv.
Detta var mitt första uppdrag.
Det var väldigt spännande.
Att göra något som ingen hade gjort tidigare.
Jag växte upp i Ghana.
När jag var liten var jag fascinerad av radio.
Jag var så nyfiken. "Finns det folk i radion?"
Jag blev besviken när jag insåg att det inte var nån där i.
ASHITEY TREBI-OLLENNU ROBOTINGENJÖR
Det var min fascination med ingenjörskonst.
För sonddesignen
var det ett medvetet beslut att ge den mänskliga egenskaper.
Som geolog på fältet
tar man en sten och bryter itu den för att se inuti den.
Roboten behöver en robotarm,
som har flera instrument för att mäta
och ta mikroskopiska bilder... som en schweizisk armékniv.
Upplösningen på sondens kameror
är den exakta motsvarigheten till vår synförmåga.
Plötsligt börjar ögonen likna en människas.
Plötsligt var sonden 1,57 meter lång.
Det är medellängden på en människa.
När sonden tog dessa bilder,
kändes det som att en människa gick på ytan.
Det är bara en låda med sladdar.
Men vad man får är en söt robot...
DOUG ELLISON KAMERAINGENJÖR
...som har ett ansikte.
Vi hade fantastiska vetenskapliga instrument.
Men när man får plats med allt på sonden
blir massan större.
18 MÅNADER TILL UPPSKJUTNING
Det här blir ett problem att landa på Mars.
Det jag överväger att göra är att använda
sex bungeesnören fästa till krockkuddarna.
Det finns många sätt att göra det.
Vi vet inte vilket sätt som är bäst. Och vi får bara en chans.
Vårt landningssystem har krockkuddar som blåser upp
och studsar över ytan.
Det största problemet från början
var hur mycket Spirit och Opportunity skulle väga.
Kommer krockkuddarna att klara vikten?
Vi började göra tester.
-Vad i... -Underbart.
-Inga problem. -Det är en bra sten.
-Ja. -Jag gillar den.
Ja.
Vi testade krockkuddarna
med den sortens stenar vi skulle hitta på Mars.
Det första, stora släppet.
Stora hål i krockkuddarna.
De slets sönder av stenarna och vi tänkte: "Det här är illa.
"Väldigt illa."
Fallskärmarna var en annan historia.
1 ÅR TILL UPPSKJUTNING
Tre, två, ett.
Vi testade med raketformade laster
och släppte dem från en helikopter.
Den första fallskärmen gick sönder.
Den andra...
...slets sönder.
Vi insåg att vi använde fel fallskärm.
Fallskärmen som exploderade
var den vi hade tänkt ta med till Mars.
Gå till det viktiga.
Ni har allvarliga problem.
Vad i detta driver er?
Vad är era bekymmer?
Vi har en lista med problem,
och jag har sammanfattat dem.
Allt som vi tror kan gå fel.
Jag förstår er oro.
Man tänker: "Det här är en nationell tillgång värd miljarder dollar.
"Det kan bli en katastrof."
10 MÅNADER TILL UPPSKJUTNING
Vi är redo.
VIBRATIONSTEST
Nu kör vi.
SPIRIT TESTAS
Vi byggde Spirit och Opportunity
med avsikten att de ska vara som tvillingar.
De började så, men det varade inte länge.
FULL KRAFT
Bra.
Under monteringen och testningen
var Spirit alltid den första att testas. Och hon misslyckades.
-Backa. -Vi tappade en bussning.
Gjorde vi?
Titta under den.
Sen var det Opportunitys tur.
OPPORTUNITYS TEST SPIRITS TEST
Har du kul?
OPPORTUNITYS TEST
Tre, två, ett.
Stopp.
Tack.
Opportunity klarade alla test perfekt.
Redan innan de lämnat planeten var Spirit besvärlig,
och Opportunity var perfekt.
7 MÅNADER TILL UPPSKJUTNING
Efter allt testande och byggande,
var det dags att pröva Oppy på marken.
Det här var den första gången
som sonden fick liv.
Kör.
Hennes första steg.
Det pirrade!
"Den lever!"
Hon blev som ett levande ting.
En riktig, levande robot som ska åka till Mars
och göra allt du har drömt om att göra där.
Att se det som ett barn skulle bagatellisera föräldraskap,
men så kändes det.
Men man är osäker
om ens barn är redo för den vilda världen.
Hade vi gjort alla tester vi behövde?
Absolut inte.
Men vi hade ont om tid.
Tiden gick så fort.
UPPSKJUTNING KENNEDY SPACE CENTER
Klockan är 05.30.
Det här är resultatet efter mycket tid,
mycket jobb, sömnlösa nätter.
Det känns overkligt. Jag vet inte vad som väntar.
Jag är verkligen nervös.
Turnötter.
Spirit skulle skjutas upp först.
SPIRITS UPPSKJUTNING 10 JUNI, 2003
Opportunity tre veckor senare.
OPPORTUNITYS UPPSKJUTNING 7 JULI, 2003
Delta Launch Control, T minus 8 minuter och 40 sekunder...
Jag satt i kontrollrummet för Spirit på JPL.
Jag gillar att ha ett jobb att göra.
Jag blir superfokuserad.
Det är svårare att bli känslomässig,
för du har något att fokusera dig på.
Det här är de sista kontrollerna av rymdfarkosten Spirit MER-A.
Jag är en bondflicka från Ohio.
Jag växte upp med att föda upp får, grisar, kor.
Min pappa jobbade i ingenjörskåren
på de första raketerna,
och han hade fantastiska berättelser.
Flygteknik var inget som tjejer höll på med.
Jag kunde inte föreställa mig
att jag skulle få chansen att skicka en sond till Mars.
-MER-2, redo för uppskjutning. -Uppfattat.
Tio sekunder kvar. Det är läskigt.
Nio. Åtta. Sju. Sex. Fem. Fyra.
-Tre. Två. Ett. -Tre. Två. Ett.
Motorstart. Uppskjutning.
Man hör raketen...
Smäll inte, smäll inte,
smäll inte, smäll inte.
Avlastare in. Fordonet svarar.
Uppskjutningen är bra.
Jag vet inte om jag grät, men...
Den här raketen bär mina förhoppningar och drömmar.
Det är väldigt svårt att beskriva.
Raketen bär ditt livsverk.
Jag har fostrat detta barn.
Ja!
Det är så det känns.
Och nu är det barnets ögonblick att lysa.
Men det var svårt att ta farväl.
Jag la 16 år av mitt liv på dessa sonder.
Och när man skjuter ut dem i rymden
kommer du aldrig att se dem igen.
När Opportunity sköts upp var jag ute med min familj
och vi såg allt hända från samma startramp
där min pappas uppdrag sköts upp.
Han hade gått bort sedan dess.
Han var den stoltaste pappa man någonsin hade kunnat ha.
Det var väldigt känslosamt för mig, min mamma, min familj,
att se hur han uppmuntrat mig till rymdutforskning.
Det skulle ta sonderna över sex månader att nå Mars.
Det var endast tre veckor mellan Spirit och Opportunity.
De var inte särskilt långt ifrån varandra.
Vi har en bana till Mars. Vi ville se till
att vi följde den vägen till Mars.
JORDEN MARS
Det är som att slå en golfboll från Los Angeles
och träffa ett dörrhandtag i Buckingham Palace.
Det är den lugna perioden. Sex och en halv månad av lugn.
Ingenting händer.
Det är inte helt sant.
Vi träffades av de största solflammorna vi någonsin har sett.
Vi såg stora utkastningar av solenergi och partiklar
på väg mot rymdfarkosten.
Under en soleruption
släpper solen plasmaskurar.
Plasma är ett moln av elektroner.
Det är energipartiklar som kan döda en människa,
och de smällde rakt in i våra sonder.
Hela vägen till datorn.
Inte bra för rymdfarkoster.
Nu är mjukvaran ombord korrupt.
Vi måste starta om båda sonderna.
Vi sa åt dem att sova.
Det var väldigt läskigt.
Vi laddade upp den nya mjukvaran till fordonen
och vi startar om dem.
Och hoppas på det bästa.
Det fungerade.
De startade om.
Det tog ett par veckor att städa upp datorerna.
Väl då hade solen lugnat sig,
mjukvaran var uppladdad och vi var redo att landa på Mars.
Vid det laget hade två tredjedelar av alla uppdrag till Mars misslyckats.
Mars var en rymdfarkostkyrkogård.
När vi flög.
4 ÅR TIDIGARE
Ett par år innan påbörjade NASA två uppdrag till Mars.
Mars Polar Lander och Mars Climate Orbiter.
Båda misslyckades.
En brann upp i atmosfären,
den andra kraschade på ytan.
Det var ett kommunikationsfel med Mars Climate Orbiter.
Vi konverterade det som gavs till oss på engelska,
vi trodde att det var i meter.
Det var väldigt pinsamt.
Stora nyheter från yttre rymden, mina damer och herrar.
Nu hävdar forskare att det inte finns något intelligent liv på NASA.
Ja.
Vi var under stor press.
Vårt team visste att Spirit och Opportunity
behövde bli en upprättelse.
Som ett team kände vi
att om landningen inte lyckades,
kunde det bli slutet för NASA.
God kväll. Välkomna till vad som lovar
att bli en spännande och händelserik kväll här på JPL.
Det här är direktsändning av Spirits landning på Mars.
Direktsändning av Opportunitys landning på Mars.
OPPORTUNITYS LANDNING - 24 JANUARI, 2004 SPIRITS LANDNING - 3 JANUARI, 2004
Navigationsteamet säger att alla system är redo.
Spirit och Opportunity skulle landa på motsatsa sidor av Mars,
tre veckor emellan.
Vi var väldigt nervösa.
Jag vet inte när jag började med blodtrycksmedicin.
En trevlig kväll här på Flight Deck.
Vår nuvarande hastighet är 1821 mil i timmen, tillräckligt snabbt
för att korsa hela USA på mindre än 12 minuter.
Vi råder er att luta er tillbaka och njuta av landningen.
JPL-DIREKTÖR - NASA-ADMINISTRATÖR
Inträde, nedstigning, landning.
Åttiosex faser och om en går fel...
...förlorar vi sonderna.
Det är det läskigaste du kan föreställa dig.
Det tar tio minuter för sonden
att skicka ett meddelande till jorden.
Man kan bara hoppas
att de överlever.
Vi kallar det sex minuter av terror.
Det är tiden från att farkosten når toppen av Mars atmosfär
till att den gör allt på egen hand
för att landa säkert på ytan.
Atmosfäriskt inträde om tre, två, ett.
Allt står på spel under de sex minuterna.
Fordonet har nu nått Mars atmosfär.
Det är nu det blir som varmast.
Värmesköldarna kommer nå en temperatur upp till 1600 grader.
Fallskärmen öppnas.
Du saknar ner.
Hastigheten just nu är 71 mil i timmen.
Det är nu vi förväntar oss att fordonet når underljud.
Fordonet bär en värmesköld
som måste göras av med.
Nu blir det svårt.
Landaren måste ta sig ner via ett 20 meter långt rep.
Nu har du en fallskärm, ryggskal och en landare.
Krockkuddarna blåses upp.
På 12 meters höjd avfyras bromsraketerna.
De stoppar sonden
och skär av det sista repet.
Vi har ingen signal för tillfället.
Vi såg en intermittent signal som indikerade att vi studsade.
Vi har för närvarande ingen signal från rymdfarkosten.
Vänligen avvakta.
Spirit försvann.
Signalen försvann.
Helt borta.
Vi tänkte att hon kan ha kraschat.
Tystnad.
Alla väntar på en signal.
Alla väntar på något.
Jag trodde att allt hade varit förgäves.
Att uppdraget var över.
-Ser du den? -Vad ser vi?
Ser du den?
Där är den!
Vi har en stark signal i vänster polarisationskanal...
...som indikerar...
Vi är på Mars, allihop.
Vi hoppade inte jämfota av glädje.
Utan av lättnad.
Båda sonderna landade säkert på Mars yta.
SOL 1 4 JANUARI, 2004
Spirits dagbok. Fjärde januari, 2004.
Sol 1.
Spirit är så dramatisk.
Men efter tio minuter av tystnad
hade sonden landat tryggt på Mars.
Mina damer och herrar, ni har äran att vara
i ett av de mest spännande rummen på jorden just nu.
Jag var gymnasieelev när Opportunity landade.
ABIGAIL FRAEMAN FORSKNINGSLEDARE
Jag valdes ut som en av 16 studenter från hela världen
att vara i kontrollrummet med forskningsteamet
när Oppy skickade sina första bilder.
Bilderna skickas över nu.
Vi är på Mars.
När vi såg de första bilderna...
...kände vi en sån lättnad,
blodtrycket var på väg ner.
Vi var överlyckliga.
Mitt barn hade landat.
Det var...
Välkommen till Mars.
Opportunitys dagbok. Sol 1.
Signalen från fordonet är stark.
Opportunity är på Mars.
Opportunity har landat i en liten krater
på Meridiani Planum.
Det var ett hole in one på 40 miljoner mil.
Alla kameror skickar tillbaka fantastiska bilder.
Vad i hela friden tittar vi på?
Jag tänker inte försöka ge en vetenskaplig analys,
för jag har aldrig sett något liknande.
Som vi förväntade oss.
Herregud! Förlåt, jag bara...
Jag har inga ord.
Det fanns mörk sand överallt.
I fjärran fanns det ljusa stenar.
De hoppade upp och ner och sa:
"Det är berggrunden, hörni."
Jag förstod inte vad det betydde eller varför det var viktigt.
Jag sov inte en blund den natten. Det var så spännande.
OPPORTUNITYS DAGBOK
Berggrunden är en geologisk sanning.
Den kan berätta vad som hände där,
på den platsen, för länge sedan.
Hundratals människor runt om i världen
har arbetat med detta projekt.
Allt var tvunget att vara perfekt för att göra detta ögonblick möjligt.
Spirit är vid liv,
Opportunity landade säkert
och framför oss i Meridiani ligger en berggrund.
Nu är det dags att sova.
NASA: GOD NATT, OPPORTUNITY. NASA: GOD NATT, SPIRIT.
Hej, allihop. Det är en stor dag för sonden på Mars.
Den är redo att göra sitt uppdrag som robotgeolog.
Som förutbestämt ska vi väcka dem med en sång.
Starta motorn
OPPY: GOD MORGON.
PÅBÖRJAR ARBETET.
Sticker ut på vägen
En tradition inom mänsklig rymdfärd
är att väcka besättningen.
De spelar alltid musik.
"Dags att vakna och jobba."
Född att vara fri
Mars dagar, som vi kallar sol,
varar 40 minuter längre än på jorden.
Ens schema ändras med ungefär en timme per dag.
Vi jobbade efter Marstid.
Det var jobbigt
de dagliga planeringsmötena började vid lunch.
Två veckor senare började vi dagen vid midnatt.
Vi var trötta och hade jetlag.
Vi behövde också vakna.
Nu hade vi 90 solar på oss
att ta reda på så mycket vi kunde om Mars.
Vi valde Spirits landningsplats, Gusev-kratern,
som såg ut att ha en enorm uttorkad flodbädd.
Vi åkte dit i hopp om att hitta
bevis på vatten och beboelighet.
GUSEV-KRATERN
Det måste ha funnits en sjö i Gusev-kratern.
SPIRIT: VULKANISK STEN.
SPIRIT: MER VULKANISK STEN.
Men allt Spirit hittade var lavastenar.
SPIRIT: ÄNNU MER VULKANISK STEN.
Stenarna hade inga bevis på vatten.
På andra sidan Mars
var Opportunitys landningsplats olik något vi tidigare sett.
Opportunity. Sol 8.
Vi har fått de första bilderna på jorden framför sonden.
Det är det märkligaste vi har sett på Mars.
Det visade sig att denna plats på Mars yta
var täckt av ett oräkneligt antal små runda saker.
När du väl når fram...
...såg vi att de runda sakerna var inbäddade i berget,
som blåbär i en muffin.
TAR TESTER...
Det visade sig att sammansättningen av dessa blåbär
var mineralen hematit.
HEMATIT IDENTIFIERAD
Ett mineral som ofta bildas nära vatten.
Från mineralogin, från geokemin,
allt vi behövde för att komma till slutsatsen
att det fanns vatten på Mars,
fanns där i Eagle-kraterns väggar.
Men det var en väldigt sur miljö.
Inte en plats där liv kunde ha utvecklats.
Det hade funnits flytande vatten.
Men det var inte vatten som man kan dricka.
Det var som batterisyra.
Inget man vill doppa tårna i.
De hade nog försvunnit.
Det man vill ha är rinnande grundvatten med neutralt pH-värde.
För att lära sig mer om beboeligheten...
...måste man leta vidare.
Problemet är att dessa sonder endast har 90 dagar att leva.
VANDI VERMA SONDFÖRARE
Sondförare är de som kör sonden på Mars.
Det är ett roligt jobb.
Men det går inte att använda en ratt...
SONDPLANERARE
...det tar allt från fyra till 20 minuter
för signalen att nå Mars.
Vi skickar kommandon
och går sedan och lägger oss.
Sonden utför körningen den dagen
och när det väl är klart
kommer vi tillbaka, får resultaten och börjar planera igen.
Jag växte upp i Indien
och när jag var sju år
fick jag en bok om rymdutforskning
och jag blev helt paff.
Såg du hur nära vi kom klippan i början?
Under uppdraget var jag gravid med tvillingar,
och jag relaterade till tvillingsonderna på ett annat sätt.
Tanken att dessa två varelser är så lika på många sätt,
men som kommer att ha två helt oberoende liv.
Sonderna har en egen personlighet
och jag kan inte välja en favorit.
Det är omöjligt.
Det är en tvillinggrej.
Spirits sida, i Gusev-kratern, var mycket kallare.
Opportunity fanns vid ekvatorn, nästan som Mars semesterort.
Spirit hade en svårare utmaning framför sig.
Spirit hittade en sten som vi döpte till "Adirondack".
Hon rör vid stenen.
Och hon kontaktar inte jorden.
Station 43 MER-2A. Nu online
Jag ser inget på våra skärmar.
Har ni ingen signal?
Svar nej.
Uppfattat.
Jag var en av Spirits uppdragsledare.
Jag gick inte hem på flera dagar.
Det var en dyster stämning i uppdragsrummet,
där vi försökte att nå Spirit och få information.
Vi försökte att konfigurera om...
Mark Adler valde dagens väckningslåt.
MARK ADLER UPPDRAGSLEDARE
Jag tänkte: "Måste vi spela en väckningslåt?"
Jag var orolig för Spirit.
Det var inte lika roligt denna gång.
Det här är kontroll.
Vi får inte avvika från vår tradition.
Vi ska spela sången.
Var är den glada tiden
Den är svår att finna nu
Jag försöker nå dig Men du svarar inte ju
Vad hände med vår kärlek
Om jag bara förstod
Den var ju så fin Den var ju så god
Så när du är nära Kan du inte höra mig, kära, SOS
Kärleken du gav mig
Inget annat kan rädda mig, SOS
När du inte är här
Hur kan jag fortsätta?
Jag tänkte: "Vilken bra sång."
ABBA, "SOS".
Vi fick tillbaka ett pip. Men Spirit är en sjuk sond.
Hennes flashminne ombord hade blivit skadat.
Hon hade varit vaken de senaste två månaderna,
kraschat och startat om och om igen.
Hon är vaken hela natten, som en tonåring
som inte kan sluta spela tv-spel.
Hon bara fortsatte
tills hennes batterier nästan var slut.
Vi sa: "Försök att stänga ner henne."
Vi gav henne ett avstängningskommando,
men hon vägrade stänga ner.
Nu började vi få panik,
för nu behövde vi tvinga henne att stänga ner.
Vi skickade ett kommando som oavsett vad
tvingar sonden att stänga ner.
En port två decimal alfa.
Det stänger ner henne i 24 timmar.
Vi var redo att berätta för världen att Spirit var borta.
DC-0-5. DC.
Men då plötsligt...
Jag kan bekräfta att vi tagit emot data.
Efter några nätter av svår sömnlöshet
sov nu sonden lugnt.
Spirit är tillbaka.
Likt en väloljad maskin.
Det här är en uppskattning.
Det som begränsar fordonens livslängd
är allt damm på solpanelerna.
90 solar är när garantin går ut.
Så länge är uppdraget tänkt att pågå.
Vi räknar med 90 solar,
hur mycket vi får ut av det beror på vad Mars ger oss.
Vi var rädda att efter 90 solar på Mars
skulle Spirit och Opportunity inte ha nog med energi
och det är så sonderna skulle dö.
Sedan såg vi sandvirvlar och vi var oroliga
över vad de kunde göra mot Spirit och Opportunity.
Vi hade tagit bilden veckor innan och den blev allt rödare och dammigare.
Man kunde knappt se solpanelerna.
Morgonen efter att virveln drog fram
var det som att någon tvättat av dem.
Solpanelerna var lika rena som dagen vi landade.
Virvlarna visade sig vara sondernas bästa vänner.
De höll dem bokstavligen vid liv.
De kom i rätt tid
och gav oss den energi vi behövde.
För oss.
Vi hade nått vårt mål. Nittio solar.
TEAM SPIRIT GRATTIS TILL 91 SOLAR
Vi började tro att sonderna hade obegränsat liv,
för dammvirvlarna hjälpte oss.
Så full fart framåt, låt oss se Mars.
Vi nådde sol 90 med båda sonderna och vi hade kul.
Vi tävlade nästan med dem.
De två sonderna tävlande med varandra
för att se vem som kunde nå längst under en sol.
Sol 99 för Spirit. På väg mot bergen.
SPIRITS DAGBOK
Spirits landning var en besvikelse,
platsen var inte vad vi trodde att den skulle vara.
Men Spirit såg berg i fjärran,
Columbia Hills,
om det fanns bevis på dricksvatten
kanske vi skulle hitta dem där.
På andra sidan av planeten,
var vår turliga sond, Opportunity, på väg till ett annat äventyr.
Opportunitys dagbok.
Vi behöver en djupare berggrund.
Det närmsta vi har är kratern österut, Endurance.
Det fina med kratern är
att det är ett tidsordnat händelseförlopp,
med de gamla stenarna i botten
och de yngre stenarna ovanpå.
Det är vetenskapligt guld där nere.
Men sonden var aldrig menad att köra nedför en brant sluttning.
Det är lätt att döda en robot på en annan planet
på en plats som Endurance.
Jag vill köra så långt ner det går.
Spänningen mellan forskare och ingenjörer
är att forskare vill göra galna saker.
"Jag vill köra i en 35 graders sluttning för stenen verkar intressant."
Ingenjören säger: "Det går inte. Det är inte säkert.
"Det du vill göra är galenskap."
Det är inte säkert att klättra uppför dessa stenar,
därför beger vi oss inte ner i kratern.
Vi byggde en testbädd med en fullskalig modell av sonden.
Det är lite halt.
Vi försökte simulera geometrin och jorden...
Under första försöket på testbädden
när vi åkte rakt upp...
...kom den rakt ner.
Vi tog oss ner en tum i taget,
vi borde använda meter. En centimeter i taget...
...väldigt försiktigt,
för att hålla Opportunity säker.
Vi kom tillbaka och tittade på bilderna...
...och alla i rummet blev som chockade.
Ytan runt sidan av kratern
var halare än vi trodde,
och hon måste ha börjat glida nedåt...
...mot ett stort stenblock.
Vi har något som kallas "autonomi" inbyggt i sonderna.
Det låter sonden tänka själv.
Sonden vet mer
om situationen på Mars än vi.
När Opportunity åkte ner i kratern...
...märkte hon att hon gled för mycket nedför
och stannade innan hennes solpanel träffade stenen.
Så nära var det att krascha in i stenen...
...vilket hade varit slutet för Opportunity.
Vi blev jätterädda, men hennes självstyre räddade henne.
Vi var så stolta över vår tursamma sond.
Från Opportunity
fick vi ett stort foto utskrivet.
Det var en norr till söder-remsa som togs från omloppsbanan.
Den visade Eagle-kratern där vi landade...
ENDURANCE-KRATERN EAGLE-KRATERN
...Endurance-kratern, där Opportunity var
och vi rullade ut den på bordet.
Långt nere i hörnet
fanns det en stor krater några kilometer söderut
som vi döpte till Victoria-kratern.
VICTORIA-KRATERN
Jag vet att det är löjligt,
de sa: "Uppdraget skulle vara i tre månader."
De sa: "Vi har den här kratern,
"det kan ta två år att nå dit..."
Men vi gjorde det ändå.
Först och främst...
1,5 ÅR EFTER UPPDRAGETS BÖRJAN
Victoria-kratern var flera kilometer bort.
Det var raka vägen. Det fanns inga kullar eller berg i vägen.
Bara krusningar av damm.
Vi satte på det vi kallar "blindkörning".
Vi kontaktade Opportunity,
"Vi ser inget, men lita på mig, fortsätt."
Om vi kör blint
måste vi räkna avståndet i antalet hjulvarv.
Hjulen snurrade.
Men till vår förvåning...
...hade Oppy inte rört sig alls.
PROBLEM: NEDGRÄVDA HJUL
Se var den fastnade.
Den har inte gjort några framsteg från denna punkt.
Sonden trodde att den genomförde sin plan
och att den var här framme.
Opportunity hade snurrat på sina hjul på plats
och grävt sig allt djupare.
NASA: SLUTA KÖR.
OPPY: OKEJ. STANNAR.
Det finns ingen plan för
att få loss en Marssond ur en sanddyna.
Vi byggde en kopia av sanddynan på JPL
och satte en sond på den.
Ur ett ingenjörsperspektiv,
var det spännande, för vi gillar utmaningar.
Det var nästan som kvicksand.
I sex veckor försökte vi lära oss hur vi skulle få loss Opportunity.
Sluttningen hade ingen friktion alls.
Det var som att köra i mjöl.
Ingenjörerna tyckte att vi borde backa i full fart.
NASA: BACKA. MAXHASTIGHET.
OPPY: OKEJ. HJULEN SNURRAR.
Men på Mars blev det värre.
Den såg ut att sjunka.
Det här kan vara slutet.
Sol 483.
Energin har sjunkit rejält.
Vi håller oss knappt ovanför ytan.
OPPY: 2 METERS FRAMGÅNG.
JAG ÄR FRI!
Sol 484.
Långsiktiga köralternativ är nu tillbaka.
Vi sa: "Okej.
"Låt oss vara försiktigare från och med nu."
Vi körde försiktigt söderut
och nådde till slut Victoria-kratern.
2,5 ÅR EFTER UPPDRAGETS BÖRJAN
En grupp av oss satt runt bordet
och drack margaritas på en fest.
Någon fick en idé: "Låt oss slå vad."
Vi skrev ner våra namn på en cocktailservett.
Alla satsade 20 dollar.
Vi sa: "Okej."
"Vilka tror att ingen, en eller två sonder fungerar nästa år?"
GLAD BÖRJAN SPIRIT - OPPORTUNITY
Vi behöll servetten.
Vi gjorde det år efter år.
Varje år röstade Steve Squyres, projektets huvudforskare,
att båda sonder skulle vara döda nästa år.
Min logik var att en dag skulle jag vinna
och när jag vann, skulle det gaska upp mig.
Jag röstade tvärtemot.
Att båda sonderna skulle vara vid liv.
Jag satsade rätt genom åren.
Vid det här laget utforskade vårt arbetsbi Spirit,
Columbia Hills.
Men hon hade mekaniska problem.
Höger framhjul gick sönder.
Någon sa: "Det här är som en kundvagn
"när ett hjul sitter fast och det är lättare att dra bakåt."
Vi tänkte: "Ja! Låt oss backa."
Spirit backade långsamt genom Columbia Hills,
med ett trasigt hjul bakom sig.
Det var hemskt, vintern var på väg.
En vinter på Mars är dubbelt så lång som på jorden.
Det blir väldigt kallt.
Det blir så kallt att du måste använda mycket av energin
för att hålla hårdvaran över en viss temperatur,
annars går den sönder.
På Spirit-platsen försökte vi att hitta ett sätt
att luta solpanelerna mot solen.
Det enda sättet var att luta hela fordonet.
Spirit behövde klättra bakåt,
uppför denna steniga, oländiga terräng
för att överleva vintern.
Det är inte bara årstiden, det finns sandstormar också.
Ibland blir sandstormar till en global storm.
3,5 ÅR EFTER UPPDRAGETS BÖRJAN
Den drabbade Opportunity hårdast.
Sol 1226.
Opportunity har kämpat för sitt liv.
Mars tog på hårdhandskarna och slog till mot Opportunity
med rekordhöga nivåer av sand.
Vi fick justera sondernas beslutsprocess,
så när energin blev för låg...
...kunde Opportunity stänga av sig för att bevara batterierna.
OPPY: STÄNGER AV ALLA SYSTEM.
Ingen ville säga högt
att uppdraget kunde vara över när som helst.
Vi kunde se sandstormen från omloppsbanan.
Det tog två veckor för den att lugna sig.
Vi förväntar oss att få data
cirka kl. 20.40 UTC, men det är nära.
Vi har många förslag på väckningslåt idag,
så jag tänkte spela dem medan vi får data.
Vi fick bara vänta och se om vi skulle överleva.
Här kommer solen
Och det är okej
Kära du, det var en lång, kall och ensam vinter
Kära du, det var så länge sen den var här
Här kommer solen
Och det är okej
Kära du, folk börjar le igen
Kära du, det var så...
Ingen förväntade sig nog att sonderna skulle överleva alla katastrofer.
Här kommer solen
Det känns som att Mars inte kan göra något mot en vid det laget.
Vi har överlevt allt. Vi är oövervinnerliga.
Men uppdraget var inte över.
Vi hoppades att kunna hitta en plats
där liv hade kunnat uppstå.
Med neutralt pH-vatten, eller vatten som gick att dricka.
-Squyres. -Trevligt att vara här.
Tack för att du kom.
Det här är en modell av en av sonderna på Mars.
-Ja. -Är det Spirit eller Opportunity?
De är identiska tvillingar.
Kan du inte se skillnad på dina två barn?
Du är en usel far med andra ord.
Spirit och Opportunitys uppdrag
hade väckt ett intresse bland allmänheten.
MARSUPPDRAGET CNN TODAY - MILES O'BRIEN
Trafiken är återigen tung på Mars.
Sonderna Spirit och Opportunity håller fortfarande på.
Hittills har de rest 14 km...
EN TRIUMFERANDE LANDNING PÅ MARS
...och tagit mer än 156 000 bilder.
SOND VECKLAS UT PÅBÖRJAR UTFORSKNINGEN AV MARS
NASA gör mycket bra inom rymdvetenskap.
FORSKARE STUDERAR MARSBILDER SÖKER EFTER LIV
Men att förklara gammastrålning för en åttaåring är svårt.
Men alla kan förstå
vad en robotgeolog gör.
Utforskning och äventyr har blivit
en stor, delad mänsklig upplevelse.
Vad gör han?
Sonderna blev ett fenomen.
De representerade utforskning, nyfikenhet och intresse i världen.
Lycka till, Marssonderna, var ni än är ikväll.
Ju längre sonderna varade, desto större blev löftet om upptäckter...
Den har en handled.
...folk över hela världen blev fästa vid dessa sonder.
Men ingen av oss förstod
hur mycket allmänheten brydde sig förrän Spirit fastnade.
UPPDRAGSLEDARE
Mitt alter ego, Spirit, hade ett problem.
Hon hade redan ett trasigt hjul.
5 ÅR EFTER UPPDRAGETS BÖRJAN
Hon hade fastnat,
och sedan gick ett till hjul sönder,
och vintern närmade sig.
Men jag trodde att Spirit skulle komma på ett sätt.
Den här stenhögen...
...kan vara det vi sitter fast på.
Sonden sjunker både på Mars och vår testbädd.
Den första bilden är en översikt över Spirits energikrav.
Siffrorna i rött är de
vi inte har nog med energi för att överleva under en längre tid.
Nu är det en kamp mot klockan.
Framstegen var långsamma, men vi försökte att hinna före vintern.
Vi fick brev och samtal från allmänheten.
Det kändes som
att vi behövde göra allt för att rädda Spirit.
RÄDDA SPIRIT
Allmänheten kallade denna kampanj "Rädda Spirit".
Det visade oss
att människor kan bilda ett band med en robot.
Sol 2196.
Spirit har förberetts för hennes vinterdvala.
Hon har bäddat ner sig.
Nu väntar vi alla på signalen...
...eller brist på en sådan.
När sonden blir allt för kall kan hon inte längre kommunicera.
Antingen vaknar hon upp nästa morgon
eller så vaknar hon inte alls.
När solen steg upp...
...lyssnade vi efter
en viskning, en ton... vad som helst.
Vi hörde inget.
Det var som att se
en vän försvinna.
Det låter nog konstigt, som att jag pratar om en person,
men fast hon inte var en person,
var hon en stor del av alla våra liv.
Spirit var vår robusta och äventyrliga sond,
och hennes miljö krävde mer av henne.
Kanske är det för att jag var Spirits uppdragsledare
och jag ville att hon var mer som jag, men...
Jag kände ett band till Spirit.
Hon var nog för trött,
efter allt hårt arbete.
SPIRIT: SLUT PÅ UPPDRAG 3 JANUARI, 2004 - 25 MAJ, 2011
Ligga lågt...
Om vi kan täcka 100 meter idag...
Projicera linjen du ser...
Vid det här laget var bara ett fåtal av de som designat sonden
kvar i teamet.
En ny generation av ingenjörer leder Opportunity.
Jag trodde aldrig att jag skulle jobba med Opportunity.
När jag gick i åttan
såg jag nyheterna om Spirits och Opportunitys landning.
Jag var bara en flicka från en liten stad i Texas.
BEKAH SOSLAND-SIEGFRIEDT FLYGLEDARE
Men jag visste vad mitt mål var.
Jag ville hitta liv på andra planeter.
BLI EN DEL AV HISTORIEN!
När jag var 17
hade de en namntävling för Spirit och Opportunity.
MOOGEGA COOPER PLANETARISK SKYDDSINGENJÖR
Jag skickade in namnen Romulus och Remus.
Deras far var Mars, krigsguden.
Jag vet inte vad jag tänkte.
Men det var då jag blev intresserad av Mars
och rymdutforskning.
Det ledde mig till NASA:s Mars-program.
När jag började på JPL
var Opportunity en äldre sond
som fortfarande var på sitt förlängda uppdrag.
Hon är anledningen till varför jag började med rymdteknik.
Jag visste att jag ville jobba med Opportunity.
Alla stationer, det här är er TDL.
Vi påbörjar den dagliga genomgången om fem minuter.
Nu när Spirit var borta...
...var frågan: "Vad gör vi härnäst med Opportunity?"
Fortsätter vi köra tills hjulen faller av?
Eller ger vi järnet
och tar oss till nästa krater?
VICTORIA-KRATERN
Flera mil bort ligger en enorm krater vid namn Endeavour.
Där finns de äldsta stenarna
som Opportunity skulle kunna hitta.
ENDEAVOUR-KRATERN
Men det var många år bort,
och det var osäkert,
men vi var tvungna att försöka.
Sol 1784. Fem år efter uppdragets början.
5 ÅR EFTER UPPDRAGETS BÖRJAN
Opportunity har begett sig mot Endeavour-kratern,
och kör så ofta och länge som möjligt.
Den här veckan vann hon ett omvänt lotteri
och blev träffad av blixten.
Hon blev träffad av en kosmisk stråle som stoppade henne ett par dagar.
Men hon har återhämtat sig.
Sol 2042. Sex år efter uppdragets början.
Opportunity har blivit en meteoritjägare.
Hon har upptäckt tre meteoriter på sin väg till Endeavour.
Sol 2213.
Oppy är inne på sin fjärde vinter på Mars och det är den kallaste hittills.
För att spara energi sover sonden oftare
för att hålla hårdvaran varm.
ENDEAVOUR-KRATERN
Vi skyndar oss.
Vissa dagar når vi långt, andra går det väldigt långsamt.
Men vi fortsätter.
Sju år efter uppdragets början.
7 ÅR EFTER UPPDRAGETS BÖRJAN
Opportunity har bara två kilometer kvar
till Endeavour-kratern.
Hon kommer att stanna vid Spirit Point,
döpt efter Oppys tysta syster.
MÅL
Välkomna till det första Mars-maratonet här på Jet Propulsion Laboratory.
Sonden Opportunity har färdats en maratonsträcka på Mars
för en och en halv vecka sedan.
Grattis, allihop!
Vid det här laget har vi överskridit vår garanti,
vår utökade garanti och telefonsamtalet
som säger att de har mer garanti.
Oppy har börjat bli gammal.
Hennes gråa hår var all sand
i springorna mellan kablarna.
En av axellederna
i Opportunitys arm började få artrit.
Om vi försökte att fortsätta röra den
skulle vi fastna någonstans där vi inte ville ha den.
Vi höll armen framför sonden
under resten av uppdraget.
Och när artriten blev värre
fick Opportunity problem med höger framhjul.
När man körde den fick man tänka på att den svängde en aning
och hur man skulle rätta till det.
Hon blev allt äldre
och började tappa minnet.
Hon somnade...
...och glömde all vetenskaplig information
och allt hon hade gjort innan hon skulle vakna.
Samtidigt som Opportunity började tappa minnet...
...fick min mormor diagnosen Alzheimers.
Att se min mormor inte vara sig själv längre...
En...
Cykel.
Det var bland det svåraste jag hade varit med om.
När jag såg hur Opportunity började glida ifrån oss
fick vi komma på ett sätt att jobba med det,
med hennes minnesförlust.
Svaret var att hålla henne vaken.
NASA: INGEN TUPPLUR IDAG.
HÅLL DIG VAKEN OCH SKICKA DATA.
Så hon kunde skicka data till oss jordbor innan hon somnade
och glömde allt hon gjort.
OPPY: SKICKAR DATA.
Jag tror att Opportunity hjälpte mig att hantera
situationen med min mormor.
Och att förstå den delen av livet.
Men hon var det perfekta barnet
och gjorde allt hon kunde för att slutföra uppdraget,
att hitta neutralt vatten som är en förutsättning för liv på Mars.
Efter flera års resande
kunde vi äntligen se Endeavour-kratern i fjärran.
Och fast den var över 16 km bred.
Det var inte förrän vi nådde kanten...
När Oppy nådde Endeavour förändrades allt.
Det kändes som början på ett nytt uppdrag.
Det var en helt ny miljö att utforska,
ett steg tillbaka hundratals miljoner år i tiden.
Jag älskade den här delen av uppdraget.
9 ÅR EFTER UPPDRAGETS BÖRJAN
Sol 3300. Nio år sedan uppdraget började.
Opportunity jobbar för att slutföra
sin analys av klippan "Esperance",
som kan inneha ledtrådarna till en gammal, beboelig miljö.
APXS PÅBÖRJAD...
Denna lera har påverkats av neutralt pH-vatten...
LERMINERALER IDENTIFIERADE
...och är de mest gynnsamma förutsättningarna för biologi
som Opportunity har hittat.
Det var en enorm upptäckt.
Vatten.
Drickbart, neutralt vatten som en gång fanns på Mars yta.
Och det fanns inte bara vatten,
utan också möjligheten att upprätthålla mikrobiellt liv.
Det var revolutionerande.
Det visade oss att gamla Mars
var mer lämpad för livets ursprung.
Det var den heliga graal.
Det var anledningen till varför vi åkte till Mars.
Oppy upptäckte att Mars var en våt värld,
precis som jorden.
Det fanns hav.
Vatten hade en stor roll i den tidiga historien.
Det förändrade planeten.
10 ÅR EFTER UPPDRAGETS BÖRJAN
11 ÅR EFTER UPPDRAGETS BÖRJAN
Opportunity tillbringade år i Endeavour-kratern.
12 ÅR EFTER UPPDRAGETS BÖRJAN
Hon gjorde otroliga upptäckter om vattnets historia.
13 ÅR EFTER UPPDRAGETS BÖRJAN
Vi gick tillbaka i tiden till en planet som kunde ha haft liv.
Många undrar varför det är så viktigt att utforska Mars.
En av de saker som kommer att komma ur
Spirits och Opportunitys arv
är några av svaren på frågan.
Mars hade vatten.
Vad hände med det?
Kan vi använda den informationen
och förstå hur det kan hända här på jorden?
Kan vi förstå vår del i det?
Gör vi något som kan accelerera
den förändringen här på jorden?
Det är något man inte kan återhämta sig från.
14 ÅR EFTER UPPDRAGETS BÖRJAN
Fjorton år har gått
och sol 5000 händer bara en gång.
Det var en stor milstolpe.
Vi hade en åldrande sond. Hon är glömsk, har artrit.
Kamerorna fungerar. Vad kan vi göra?
Jag skämtade ett par dagar innan sol 5000:
"Vi borde ta en selfie."
Vi hade sett Mars genom Oppys ögon,
men vi hade inte sett hela Oppy.
Inte sedan hon lämnade planeten 2003.
Vi var tvungna att utvinna data...
Sol 5000-planeringen började
och huvudforskaren sa:
"Ingenjörsteamet har en begäran.
"De vill ta en selfie."
Det var knäpptyst.
Hela vetenskapsteamet frågade:
"Vad sa du?"
Vi kanske använde den återstående livslängden på robotarmen
för ren robotfåfänga.
Vi försökte att övertala forskarteamet.
Men det var svårt då hennes axel var trasig.
Vi fick hitta ett sätt att få med alla vyer av sonden
utan att röra axeln.
Det var inte perfekt, men vi kunde inte göra mer.
Det var forskarteamets sätt att säga
"tack" till ingenjörsteamet. "Vi bjuder på den.
"Ta en selfie. Ni förtjänar det.
"Låt oss se roboten som ni har skapat."
Ingenjörerna tog bilder från 17 olika vinklar.
Baserat på den lilla förhandsbilden
som de trodde att mikroskopet skulle se.
Och med Opportunitys långsamma, gamla dator...
...tar det en minut att ta en bild.
"Uppdatera. Det är inget där.
"Igen. Det är inget där än."
Plötsligt dök miniatyrbilderna upp.
Små miniatyrer, 64 pixlar.
Men bilderna var suddiga och upp och ner.
Sen går vi igenom dem.
Och där är bilden av Opportunity.
Den var liten, svartvit och ur fokus,
men för första gången på 14 år
såg vi vår sond.
CHARLES ELACHIS KONTROLLRUM
Alla som jobbade på Opportunity
fick mejl med Mars väderdata för dagen.
Jag såg att det började bli väldigt dammigt och molnigt en dag
nära Opportunity.
Bilden togs på sol 5106
och solen kan ses som en ljuspunkt.
Tre solar senare var den borta.
Ja.
Det är läskigt.
Ett sandstorm närmade sig Oppy.
Vi hade överlevt andra sandstormar på Mars.
Opportunity hade överlevt.
Men efter ett par dagar började folk inse
att det här var något nytt.
Sol 5111.
Sandstormen som påverkar Opportunity har intensifierats kraftigt.
En nödsituation förklarades för att spara energi.
MITT BATTERI ÄR LÅGT
OCH DET BLIR MÖRKT.
Sen blev det mörkt.
Men vi visste vad vi skulle göra.
Vi skulle försöka allt vi kunde
för att återupprätta kommunikationen.
Vid det laget använde vi inte väckningslåtar längre.
Vi började med det igen i hopp om att det skulle hjälpa.
Vi spelade dem varje gång vi försökte väcka sonden.
Sol 5176.
Det har gått över 60 solar sedan vi tappade kontakten.
Det kan dröja veckor innan himlen klarnar.
DATAKONTROLL
GOLDSTONE 14 VINDHASTIGHET 2,47 KM/T
Sol 5210.
Efter nästan 100 solar utan kontakt
väntar teamet spänt på att höra från Opportunity.
Sol 5292.
Det har nu gått sex månader sedan kontakten med Opportunity.
Sandstormen var äntligen över.
Jag hoppades att hon skulle vakna.
Och säga: "Vi lever."
Men det hände inte.
Hon är programmerad att vakna upp vissa tider
och vi vet när larmet går,
så vi jordbor kan försöka kommunicera med henne.
Allt vi kunde göra var att försöka.
OPPORTUNITYS DAGBOK
Vi hade ont om tid och hösten närmade sig,
så vi började befalla den mer aggressivt.
Vi lyssnade varje dag efter Opportunity.
NASA meddelade att vi skulle försöka en sista gång
att kommunicera med Opportunity och väcka henne.
SOL 5352 12 FEBRUARI, 2019
Vi stirrade på golvet i det vi kallade Mörka rummet.
Det är där vi, under 15 år,
skickat våra kommandon till sonderna.
Vi tänkte: "Vakna bara, vi löser det här.
"Sen kan vi fortsätta."
Sekunderna går, minuterna går och då visste vi...
Plötsligt minns jag tillbaka
till landningsnatten,
jag var här i samma rum som 16-åring
och insåg vad jag ville göra med mitt liv.
Men resan var över...
...och allt slog mig på samma gång.
Operationsteamet sa:
"Vi vill ge dig en chans
"att välja väckningslåten."
Jag hade aldrig gjort det innan.
Jag ville välja en som kändes rätt.
Låten jag valde
handlade om slutet på ett förhållande.
Och...
Det är en känsla av tacksamhet för den relation vi hade.
MER-projektet är nu över.
Vi ses igen
På gamla kära platser
Jag behöver nog inte förklara
hur känslomässigt fästa vi var vid dessa fordon.
Ord som "älskar" används så ofta,
men vi älskade sonderna.
Jag var stolt som förälder.
Vi skrev om historieböckerna.
Men det var väldigt jobbigt.
Hon var min vän.
Hela projektet var sammanbundet av en känsla av kärlek.
Man älskar sonden
och de man byggde den med.
Man älskar människorna som man har jobbat med
under alla dessa år.
För alla inblandade
har det varit ett enormt privilegium.
Ett sådant äventyr händer aldrig igen.
Vi ses igen
Sol 5352. Femton år efter uppdragets början.
Ända sedan första dagen
när hon landade i Eagle-kratern
har Opportunity kallats "den tursamma sonden".
Och nu, efter att ha tagit emot 13 744 kommandofiler,
och varat 5262 solar
längre än de tänkta 90,
har nu Opportunitys otroliga resa nått sitt slut.
God natt, Opportunity. Bra gjort.
Jag ska se mot månen
Men jag ska
Se dig
NEDRÄKNING TILL MARS
Denna utforskning
som började med Spirit och Opportunity,
leder nu till nästa sond.
Perseverance är Spirits och Opportunitys barnbarn.
Hennes väsen är byggt utifrån de som kom innan henne.
-Redo att skjuta upp raketen, Milo? -Ja.
Jag blev gravid med mitt andra barn medan Perseverance byggdes.
Det var som att sonden var en inkubator
och vi såg över vårt nästa barn.
Vilken vacker morgon här på Space Coast.
-Jag är Daryl Neal. -Moogega Cooper!
JULI 2020 UPPSKJUTNING AV PERSEVERANCE
Innan uppskjutningen ska vi visa er hur uppdraget
kommer att söka efter uråldrigt, mikroskopiskt liv på Mars
och testa ny teknik för framtida, mänskliga uppdrag på Mars.
En del av vår tradition är att äta jordnötter.
Vill du ha?
Vissa tror att planetutforskning är främmande.
Jag påminner dem jämt att när våra förfäder levde,
såg de alltid upp mot himlen.
Och vad såg de?
Stjärnbilder och stjärnor, underbara saker.
Vad gjorde de med det?
De använde himlen som en kalender,
för att veta när de ska plantera och skörda.
Det är dags.
De gjorde det, begränsade till jorden.
Vi har utforskat planeter sedan början.
Vi använder det på samma sätt som våra förfäder.
För att förbättra livet på jorden.
Två, ett, noll.
Uppskjutning.
Titta, Milo! Vad är det?
-Raket. -Ja!
Och en sond!
Sonden är där inne!
Undertexter: Victor Ollén
Kreativ handledare: Bengt-Ove Andersson