Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Det sägs att det finns två typer av universella historier.
De om vanliga karaktärer som konfronteras med extraordinära historier,
och de om extraordinära karaktärer som konfronteras med vanliga historier.
Historien jag ska berätta för er...
Jag vet inte hur jag ska klassificera den.
Dess karaktärer är varken vanliga eller extraordinära,
inte heller var det som hände otroligt för oss.
Men,
det var inget man kunde anse vara...
normalt.
Så då, frun.
Jag har känt José Vicente ett tag.
Ta en titt.
Frisörsalongen var alltid hans passion.
Nej! Det är hemskt...
Hans tragedi är att han aldrig hade...
vad man skulle kalla talang.
Det var inte möjligt att hålla Vicente's Style igång.
VINCENTES STIL SKÖNHETSSALONG
Ja, jag är verkligen desperat, tro mig...
...jag har fått nog.
Lucre?
...ingen aning om hur han kommer reagera...
Älskling?
Jag tog det här beslutet och ska berätta för honom.
Tänka dig. Rodrigo sa att vi borde leva tillsammans.
Jag har redan sagt att jag inte tål det här äktenskapet en sekund till.
Nej. Du känner Vicente. Han är värdelös, en förlorare.
Vicente hade inget annat val
än att uppbåda den värdighet han hade kvar,
packa sina tillhörigheter i en liten resväska och lämna sitt hus.
Och var hamnade han?
Hemma hos mig.
Jag kunde inte vägra honom husrum.
Den här fallna ängeln var min vän.
"Hur gammal..."
Richard Gómez.
Han bodde i USA i två år,
och försökte skapa sig en framtid i möjligheternas land,
tills han utvisades
för att ha arbetat illegalt på en restaurang i Atlanta.
Tiden han tillbringade i USA
hjälpte honom lära sig engelska.
Jag är...
sextiofem.
Inga problem.
Och du, fröken Granados?
Jag är...
Herregud. Kom igen, damen.
Förstår du orden som kommer ur min mun?
Jag pratar med dig på spanska så att du förstår.
Ni damer kommer aldrig att kunna tala engelska.
Det är omöjligt i er ålder.
Mamma, jag vet att de är dina vänner, men just då
måste jag säga dem sanningen.
Du gjorde bra ifrån dig.
Ja, de där gamla damerna är dumma.
Du kunde inte fortsätta slösa bort din tid och energi.
De är stendöva.
Tack för att du förstår.
Richard.
När ska du dra nytta av ditt goda utseende?
Det samma. Mamma, börja inte med samma sak.
Det är sanningen, du är väldigt snygg.
Istället för att ge engelsklektioner bör du stå framför kamerorna,
lyckas som skådespelare. Eller snarare, du borde vara i Hollywood.
Jag tar mig ur den här rännstenen tidigare snarare än senare.
Jag kommer att vara i form
för de tusentals tjejerna där ute.
De väntar på en snygg svart man
som smiskar dem när de är stygga...
och göra dem lyckliga.
Denna underbara, ebenholts-Adonis,
den här herren heter Vico.
Han har suttit i fängelse i ungefär två år för stöld och bedrägeri.
Under den tiden har han ägnat sig åt
att forma sin herkuliska gestalt, enligt honom.
Du fick höra att det här fängelsets komfort och välbefinnande
har ett pris, eller hur?
Och om du inte betalade det priset,
skulle du ställas inför några allvarliga problem.
Men jag har haft ekonomiska problem.
Ge mig lite tid och jag lovar att betala dig.
Okej?
Det är ett annat problem. Jag kan inte ge dig mer tid.
Det här är tråkigt. Jag tycker till och med synd om dig.
-Jag måste skära ditt ansikte. -Men varför?
För det är så det fungerar här.
Det finns konsekvenser om man inte betalar. Har jag gjort mig förstådd?
-Nej. -Vad är det som händer här?
Vico var en lyckost.
Den gången hade han använt ett av sina sju liv.
Den dagen, och tack vare rättssystemets ineffektivitet
som hade gjort ett misstag under hans dom,
försattes Vico på fri fot.
Han var utan pengar när han kom ut.
Han visste inte vart han skulle ta vägen.
Men han hade alltid ett leende på läpparna och en okrossbar optimism.
Allt jag gör är att leta
Efter kända landskap
På så konstiga platser Där jag inte kan hitta
Dig
Janet.
En ensamstående mamma.
Hon är en bra sångerska, men har ett litet problem.
-Hej. -Hon dricker mycket.
-Hur är det? -Mycket bra.
-Jag älskar hur du sjunger. -Tack.
Jag är talangagent. Jag skulle vilja prata med dig.
Just nu? Som du kan se...
Oroa dig inte. Jag lämnar mitt visitkort så att du kan ringa mig.
Låter det bra?
-Tack. -Skål.
Skål.
Sätt upp det på min nota, tack.
Humberto Sánchez.
En fråga. Bara en fråga.
Vad heter du?
Janet!
-Vad är det som händer? -Vakna!
-Vad är klockan? -Den är 08.30.
-Min dotter. -Jag har tagit henne till skolan.
Mitt larm gick inte igång.
Det är för att det blev stulet,
tillsammans med mixern, stereon och pengarna jag lämnade...
för att betala räkningarna!
Janet, jag vet inte vem killen du tog med igår kväll var,
men tänk åtminstone på din dotter. Hon bor här också.
Den tjejen är för ung för att förstå sin mammas livsstil.
Och jag är din syster.
Titta på mig! Jag är din syster.
Jag är inte din mamma.
Du borde skämmas.
Idag är en väldigt speciell dag.
När vi satte upp tillväxtmål för detta år,
var många människor skeptiska.
Det är därför
vi är här idag för att fira
dessa underbara resultat.
Allt jag kan göra är att tacka mitt team,
vårt team, styrelsen,
som har stöttat mig så mycket.
Jag tackar min man.
Och jag vill att ni ska veta
att jag inte kunde ha gjort det här på egen hand.
Detta är frukten av alla våra ansträngningar,
av många människor...
Det här var tänkt att vara Rosarios bästa dag.
Dagen då alla hennes ansträngningar skulle ha uppmärksammats.
Det var tänkt att det skulle bli en festkväll.
Det var det inte.
Och om jag ska vara helt ärlig,
när jag stod framför alla dessa människor,
kände jag nostalgi.
Jag mindes när jag bara var anställd
som jobbade från nio till fem och hade en chef,
och som gick ut på fredagskvällar med sina kollegor.
Jag minns utmärkt.
Nu är jag överväldigad av den autonomi som jag kämpade så mycket för.
Jag måste vara klistrad vid den förbannade telefonen och datorn dygnet runt.
Vet du hur länge jag har ätit lunch ensam?
Under en lång tid.
Vet du varför?
Eftersom jag inte längre har kollegor, utan bara underordnade.
Människor som inte respekterar mig men fruktar mig,
för deras jobb är beroende av mig.
Det är löjligt.
Jag investerade så mycket tid, pengar och energi för att komma hit,
och jag insåg inte att jag förvandlades till offret
av min största och enda fiende, från vilken jag inte kan fly,
mig själv.
Tänk om jag sa att jag precis fick en idé.
Titta inte på mig så.
Saken är den att företaget ringde oss
för att ge juridisk rådgivning om ett kontrakt för en ny show,
och jag känner inte dessa människor.
De känner inte dig, och de behöver inte veta vem du är.
Vad är idén?
Idén har med mig att göra.
Jag heter Humberto Sánchez Guerrero,
och jag har en talangbyrå.
Det var faktiskt alltid min fru Milenas dröm.
Idag, som ett slags hyllning till henne,
försöker jag plocka upp bitarna av vårt företag.
Det har inte varit lätt, men åtminstone,
försöker vi.
Tack för att ni är här.
För att ha svarat på kallelsen.
Du, polarn, vad för typ av show kommer vi att arbeta i?
Det stod inget i mejlet.
Den här gången kommer ni inte jobba som statister i en tv-serie.
Snarare kommer ni att imitera en gospelkör för en Andrés Cepeda-show.
Imitera?
Menar du att vi inte kommer att sjunga?
Nej.
Körens röster kommer att vara förinspelade.
Ni kommer alla att läppsynka.
Varför anlitar du inte en riktig kör?
Eftersom producenterna av showen är intresserade
av hur gruppen ser ut på scenen.
De vill ha något effektfullt.
Vilken tid är repetitionerna?
Varje dag på eftermiddagen.
Kan de vara på natten?
Jag är sekreterare på ett kontor.
Jag jobbar natt. Eftermiddagar funkar perfekt för mig.
Samma här. Det är bättre för min mamma om hon inte är uppe sent.
Richard, sluta prata för mig, jag har en mun.
Mamma, att vara uppe sent är inte bra för dig.
Slappna av, jag ber om ledigt.
Tack.
Polarn, varför... Varför finns det en vit kille i gruppen?
Men mamma... Titta på honom, men stirra inte.
Jag tror att han skulle kunna vara en avgörande faktor och därmed inkluderande.
Inkluderande? Etnisk? Särskiljande?
Jag är inte övertygad.
Ja. Jag är här för att jag är Humbertos vän.
Som han sa, vi har jobbat ihop förut,
och för att min fru lämnade mig...
för hon tycker att jag är värdelös,
och för att jag går igenom den värsta tiden i mitt liv.
Om jag inte bestämmer mig för att göra nåt...
kommer jag skjuta mig själv.
Jag har inga problem med att du är med i gruppen. Välkommen.
Tack, frun.
Nina och Andrés är gospelsångare.
De kommer att ansvara för utbildningen och riktningen, så att allt...
verkar trovärdigt.
Det stämmer.
Först och främst måste vi inse att gospel är musik med ett budskap,
lyckans, försoningens och harmonins musik.
Det är musik som man dansar till med ens kropp, röst och händer.
Med fötterna som stampar i golvet, och ens höfter, och en livlig ande.
Hallå!
Mötet var klockan tre.
Ja, jag kunde inte hitta hit, men jag är här nu.
Den killen är en tjuv.
Människor, vi måste ange den här tjuven.
Det är en synd, polarn. Hon är din syster.
Du är en skam för din ras.
Nu när jag tänker på det borde vi ge honom stryk
innan vi ringer polisen.
Ja. Det är det enda sättet som såna typer lär sig.
Först, ge tillbaka mina pengar och mina saker.
Saken är... Jag har redan sålt allt, och pengarna...
Hör ni? Vad jag säger...
Jag vet att du inte har någon anledning att bry dig,
men jag går verkligen igenom...
Jag går igenom en desperat situation. Det är därför...
Det var därför jag gjorde det. Men jag letar här efter en ny möjlighet.
Lögnare. Vi borde sparka dig.
-Det räcker. -Jag tror honom.
Mamma, snälla.
-Åh, frun. -Får jag föreslå något?
Kanske finns en lösning som fungerar för alla.
Jag säger att vi låter honom stanna.
På så sätt får du behålla den perfekta gruppen du satt ihop,
den här unge mannen får möjligheten han ber om,
och med pengarna han tjänar kan han betala damen för hennes saker.
Och vi kommer in i den där evangelieandan som gentlemannen pratade om.
-Det stämmer. -Och jag då?
Du måste vara mer tolerant.
Amen.
Fem, sex, sju...
Ett ögonblick...
-Du, vän. -Ja?
Du måste sluta tänka.
Låt ditt sinne glömma koreografin och låt din kropp flöda.
Okej, ja. Det är svårt för mig, men bra.
-Du klarar det. -Förlåt.
Vi kommer att vara här hela eftermiddagen på grund av vitingen.
Vad killen behöver är mer melanin.
Tålamod.
-Tålamod? -Tålamod.
Ursäkta mig.
Humberto,
rytm och krydda flödar genom ens blod.
Antingen har man det eller så har man det inte.
Den här vitingen har det inte i sig.
Han har rätt.
Vi gör det från början.
Fem, sex, sju och...
Om dansen inte fungerar, oroa dig inte.
Jag behöver en skådespelare.
Och du är den bästa jag har.
Nej, du behöver inte mig och vi vet det.
Du har gjort nog genom att låta mig bo hos dig.
-Nej -Lämna det därhän.
-Herr Humberto, kan vi prata? -Säg det, fru Lorenza.
Tja, jag tror att jag har lösningen på ditt problem.
Om dansen.
Fem minus två?
Vi tar fem och subtraherar en, två, vilket ger oss...
-Tre. -Perfekt.
Kan du göra mig en tjänst?
Låt min dotter vara.
Mamma, Vico lärde mig att addera och subtrahera, och det är väldigt roligt.
Verkligen, älskling?
-Hur då? -Det är bara kul.
Du är helt galen, mamma.
Men det är perfekt.
Vi lär den här stackars kristna att dansa, och han lär dig att agera.
Men titta på honom, mamma.
Han har två vänsterfötter och jag tror inte han kan lära mig någonting.
Var inte så snabb att döma, Richard.
Ge honom en chans, du har inget att förlora.
Tid, mamma. Tid.
Är du väldigt upptagen, eller vad?
Det gjorde ont.
Hur kunde du föra den brottslingen till vårt hus igen?
Låt mig fråga dig en sak.
Kunde du lära flickan hur man adderar och subtraherar?
-Nej, hur kunde du... -Inte jag heller.
Den där killen är som en trollkarl på att undervisa.
En trollkarl?
Han är en tjuv, Janet. En tjuv.
-Nu är vi kollegor. -Nej.
Om han hjälper mig med flickan är det bra.
Verkligen? Inser du inte att detta kan vara farligt?
Okej.
Jag tar inte blicken från honom. Jag lovar.
Det är jag väl medveten om.
Snabbare. Ett två. Ett, två. Ett, två. Richard!
Ser du, mamma? Den här dummern har två vänstra fötter.
Tack, frun. Men det är bäst att jag lämnar...
Nej, kom, Vicente. Gå inte. Slappna av, andas, slappna av.
Richard, koncentrera dig på vad du gör.
-Gör vad Richard gör. -Ja.
-Om han kan göra det, kan alla. -Mamma!
Och ett, två, tre.
Ett, två, tre. Ett, två, tre.
Ett.
Styrka!
Vicente, se upp för timingen av musiken.
Vet du hur man räknar, polarn?
-Richard. -Vicente, det är bättre.
God eftermiddag. Förlåt att jag är sen, trafiken var hemsk.
Okej, låt oss börja igen.
Du måste lämna ditt hus tidigare. Punktlighet är nyckeln här.
-Det gäller alla. -Ja, förlåt. Det händer inte igen.
Fem, sex, sju, gå.
Må meddelandet nå dig
Så där ja.
Att säga att jag ångrade...
Så där ja, styrka.
Att jag ber om förlåtelse
Att jag inte kan glömma dig
Styrka!
Varje dag saknar jag dig mer
Måste det vara nu?
Jag har inte haft semester på över fem år, Marcelo.
Personalavdelningen har redan ringt mig. De gillar inte att vi tar ledigt.
Ja, jag förstår.
Men just nu behöver jag dig på kontoret dygnet runt.
Det gör du alltid, men den här gången är annorlunda...
Jag ville inte berätta för dig för det bekräftades i går kväll,
men jag lyssnade till slut på dig.
Om tre dagar kommer de jag anlitade från konsultfirman.
De kommer att hjälpa oss att omstrukturera företaget.
Vilken typ av omstrukturering?
Vi ska trimma ner verksamheten.
Jag kollade siffrorna och du har rätt.
Vi har mycket mer personal än vi behöver.
Och hur ont det än gör dig, mig och alla,
måste vi göra något åt det.
Uppsägningar?
Och det är just därför jag behöver dig med dessa konsulter dygnet runt
för de kommande tre månaderna.
Ett, två, tre...
-Det låter mycket bättre redan. -Tack.
Förlåt, var jag i otakt?
Mamma, det här blir inte bättre.
Jag har sett en enorm förbättring.
Fortsätt jobba medan jag går och kokar kaffe.
Du är här för att stanna. Med eller utan socker, Vicente?
Inget socker. Jag försöker hålla mig frisk. Tack.
-Mamma, för mig... -Inget för dig
förrän du lär dig att bli en bra kollega, okej?
Kompis, låt mig uttrycka det så här,
gör dig själv och oss en tjänst och ge upp.
Jag ser att du anstränger dig, men du lär inte kunna hänga med.
Du har en lång väg att gå.
Enligt din mamma blir jag bättre.
Kom igen. Min mamma är reinkarnationen av den svarta jungfrun.
Hon vill inte såra dig.
Men du... är inte gjord för att dansa.
Kom, prinsessa, teet blir kallt.
Kan vi leka lite?
Titta, det är ditt te, okej?
Det visar sig, unga dam, att du har lekt länge.
Vi kom överens om att du skulle återgå till läxorna.
Men teet...
Vad vill du?
Vi måste prata.
Vi har inget att prata om, Alex.
Jag begär vårdnad för flickan.
Detta är uppenbart ingen bra plats för Lili.
Du jobbar varje natt och sover på dagen.
Du dricker och du kommer inte att ge upp din galna livsstil.
Tänk om jag sa att du har blivit felinformerad?
Jag jobbar inte längre natt. Jag sjunger med Andrés Cepeda nu.
Vi gör ett album och åker på turné.
Du kan stoppa upp dina hot där solen inte skiner.
Vem är den unge mannen?
Det angår inte dig.
Skaffa en advokat. Du behöver en.
Hälsa Lily från mig.
Cepeda?
Min vän, distriktsåklagarens kontor kanske hittar skäl
att utfärda ytterligare en arresteringsorder, och då är du körd.
Så jag föreslår att du ger dig iväg, och ju tidigare, desto bättre.
Hur kan du föreslå det?
-Du är min advokat. -Det är därför.
Jag säger det som det är.
Kom ihåg att du släpptes för att att villkoren löpte ut,
inte för att du bevisade din oskuld.
Skål.
Det är bara det att...
-Jag kan inte fly just nu. -Varför inte?
Jag har ett jobb.
Ett jobb eller en vän med förmåner?
Tja, det också.
Vilken typ, det är jättebra. Skål.
På tal om det, herrn...
Janet, så heter hon...
Hon har problem med sin exman.
Han vill ta hennes dotter.
Jag vet inte... Skulle du kunna hjälpa henne?
Kan du ge henne några juridiska råd eller något?
Jag är desperat
Varje dag saknar jag dig mer
-Sluta lite. -... fyra, och...
Vänta! Ni börjar alla först. Nu kör vi.
Fem, sex, sju och...
Säga till dig
För att säga att jag ångrade mig
Att jag ber om förlåtelse
Att jag inte kan glömma dig...
Kom igen. Le.
Förlåt för det. Jag vet inte vad som hände.
Rosario är vanligtvis väldigt punktlig och idag...
Tja...
Vi är redo att starta mötet nu.
Jag är ledsen. Trafiken var hemsk.
Angenämt, jag heter Rosario Ibarguen.
Har ni redan börjat?
Ja.
Låt oss gå.
-Ha en bra dag. -Vi ses senare.
Tack.
Kan du berätta för mig vad som pågår med dig?
Det är första gången du är sen, och det här var ett jätteviktigt möte.
Och vad är det med den attityden? Du behandlade konsulterna som fiender.
Jag sa ju att trafiken var hemsk.
Snälla, Rosario, var mer kreativ.
Jag säger sanningen.
Varför var du så aggressiv mot dem?
Jag gav dem bara min åsikt, Marcelo.
Det var inte din åsikt för två månader sedan.
Låt mig påminna dig om att konsulterna är här tack vare din rapport
och alla rekommendationer i den.
Tänk om jag sa att jag tog mina slutsatser för snabbt?
Det första vi ska göra är att skaffa ett heltidsjobb åt den här damen.
Jobbet på kören. Räknas det?
Ja, det räknas. Men ett stabilt jobb skulle vara mycket mer effektivt.
Kom ihåg, lögnen du berättade för ditt ex om Andrés Cepeda-grejen
blir inte till din fördel.
Jag kunde inte låta mig förödmjukas av den idioten.
Nu då kära du. Det är då det är mest användbart att hålla dig lugn.
Har vi en chans att vinna över honom eller inte?
Det är så sött att han sa "vi".
Vi kommer att utkämpa den goda kampen.
En vän till mig driver ett callcenter och han är skyldig mig en tjänst.
Jag ska be honom att ge dig ett jobb där.
Men jag måste sluta i kören.
Nåväl...
Det skulle vara idealiskt, men det är upp till dig.
Marcelo var i chock.
Jaså?
Det kommer att bli en lång strid med honom och konsulterna.
Han är inställd på att minska personalstyrkan.
Och om jag vill övertyga honom om något annat måste jag komma med ett alternativ.
Har du ett?
Inte än.
Men jag ska leta efter ett.
Och jag behöver tid för att göra det.
Imorgon... innan repetitionen på teatern,
slutar jag i kören.
Nej, gör inte så mot mig. Snälla.
Jag står inför en nödsituation i familjen, herr Humberto,
och jag måste resa ut ur stan.
Stanna till repetitionen och vi pratar efteråt. Låter bra?
Är vi redo?
-Nej, vi är inte redo. Okej. -Herr Mario... Hörni, snälla.
Jag vill att ni ska få in fyra saker i era hjärnor, om ni har en.
Först ville jag ha riktiga sångare. Riktiga artister.
Producenterna vill ha statister, så här är ni, statister.
Jag kommer att titta på er. Jag tar inte blicken ifrån er.
Två, jag gillar inte att bli motsagd. Mitt ord är Guds ord.
Tre, jag tillåter inte misstag.
Fyra, det finns bara två oumbärliga personer i detta projekt,
Cepeda och Gud. Vem är Gud? Jag. Är det förstått?
Vem är den där killen?
Regissören. Låt oss repetera.
Kom in gospelkören. Kom in.
-Låt oss gå, spring. -Kom in.
Nej! Bryt!
Humberto!
-Humberto! -Ja, herrn.
Vilken del av "Jag tillåter inte misstag" var inte tydlig?
Vilken del?
Damen har problem med höften, det tar ett tag för henne att gå.
Vad vill du att jag ska göra?
Ringa en kirurg för en höfttransplantation på henne?
Få bort den där gamla haggan härifrån. Hon är i vägen, få ut henne.
Snacka om en svår situation.
-Hörni, kom... -Så, Humberto.
Måste min mamma gå?
Tyvärr är timing i koreografi mycket viktig...
Skämtar du med mig?
Om det är så, är jag också ute. Sa jag inte det till dig, mamma?
Förr eller senare skulle dessa människor svika oss.
Humberto?
Jag hatar att göra det här mot dig, men om fröken Lorenza går så gör jag också det.
Okej, hörni, låt oss inte bli så radikala över det här.
-Tänk om vi alla slutar? -Va?
Tiden är till vår fördel. Showen är snart. De hinner inte anställa en annan kör.
Regissören sa till oss att ingen här var oumbärlig.
Förutom Cepeda och han själv. Hörde du honom inte?
Jag åkallade honom.
Humberto, hörni! Hur går det?
Herr Andres.
Det går sisådär, herr Cepeda.
Varför? Vad har hänt?
-Han skäller ut honom för att kränka. -Bra gjort.
Jag är rädd att vi håller på att bli fiender med herr Regissör.
Med Gud.
Vi kommer att bromsa körens entré på scenen.
-Ja, herrn. Tack. -Nej, tacka mig inte.
Om det var upp till mig skulle jag sparka ut er.
Vad skrattar du åt?
Men eftersom ni gick och klagade till Cepeda, måste jag stå ut med er.
Men det kommer inte att vara för evigt för jag har er här. Precis här.
Förr eller senare sparkar jag ut er på gatan som hundar.
Det här kommer inte att vara för evigt.
Vad är ni för några? Ni är nollor.
Medelmåttiga människor som försöker se ut som konstnärer.
Ni är bara här för att Cepeda har ett gott hjärta.
Mer än han borde.
Ni har alla gjort ett misstag. Ni bråkade med Gud.
Och Gud gillar inte att bli utmanad av små människor som er själva.
Vill ni ha krig? Då får ni krig. Och ni kommer att förlora.
En sak till. Jag ska se till
att alla dörrar kommer att vara stängda för er överallt.
De kommer att stängas så här, i era ansikten.
Är det för att vi är svarta?
Nej. Jag ska ge honom...
Lugna er alla. Snälla lugna ner er.
Den idioten förklarade krig mot oss, och krig kommer han att få.
Vi kommer inte att kastas ut från showen så lätt.
Så du slutade inte.
Nej.
Jag slutade inte.
Jag vet inte hur jag ska kunna
vara på företaget och teatern samtidigt, men det spelar ingen roll.
Han ska inte slå oss, annars heter jag inte Rosario Ibarguen Casien.
Det finns inget som en gemensam fiende för att förena en grupp
och återställa tilltron till lagarbete.
Människor, vi måste visa den där bondtölpen
att slaveriet i Colombia upphörde för över 171 år sedan.
Vi måste visa honom viljan och uthålligheten i rasen.
Ja.
-Han ska respektera svarta. -Ja.
Och du, Vicente, jag förklarar dig officiellt för svart.
Åh, ja, min ras.
Booja!
Vicente, vänta lite, polarn.
Nu mer än någonsin behöver kören slå igenom.
Vi ska visa den snobben vad vi kan.
Tror du mig inte?
Jo,
jag tror dig.
Det är bara det...
Jag gillar dig mycket, Janet.
Du fascinerar mig, du...
Var inte förvirrad.
Trots det som hände med Lili, och nu när vi är kollegor,
har jag inte glömt vad du gjorde mot mig.
Dessutom letar jag inte efter romantik just nu.
Så låt oss fokusera på det som är viktigt.
Du är chefen.
SYBUTIK
-Är den här din? -Ja, den är min.
-Har du redan provat den? -Ja.
Tack så mycket.
Låt mig se.
Åh, det är bra.
-Var är din? -Jag vill att vi ska prova den här.
Tack så mycket.
Marcelo, lyssna på mig, okej?
Jag har en resa inplanerad för dejten med Antonio...
Nej. Du förstod mig inte.
Jag står inför vissa problem med mitt äktenskap.
Och om vi inte gör något nu, kommer allt gå åt helvete.
Ja.
Jag lämnar förslagsdokumenten
för dig att studera och granska.
Jag vill bara be dig en tjänst.
Ta inget beslut förrän jag kommer tillbaka.
Okej, tack.
-Hej, Janet. -Vad är det?
Ledsen att störa dig, men ett brev har kommit.
Ett brev från vem?
Från familjerätt nummer 23, Janet.
Och vad står det?
Det står att du måste vara där om tre dagar för den första förhandlingen
angående vårdnaden om flickan.
Hur fick du det här numret?
Vi har ditt nummer, vän.
Vi är mycket effektiva. Vi vet var du bor,
och vad du gör. Förresten, är du redo för premiären?
Jag kanske kommer och hälsar på dig.
Varför ringer du mig?
Varför?
För att påminna dig om att du är skyldig oss lite pengar.
Och för att varna dig för att om du inte betalar inom en månad,
kommer kören att behöva
leka med dockor, eller jag vet inte...
Tänk bara på det, kompis.
När ska du sluta röka den där skiten?
-Händerna upp. -Upp. Titta på idioten, han är långsam.
-Håll kvar, vänster, upp! -Gamla damen rör sig snabbare än honom.
Känn ljuset.
-Och ner långsamt. -Känn ljuset.
-Stadiga. -Det var inte långsamt.
Vi gör det igen.
Måste jag stå ut med detta igen?
Det var en svår förhandling. Janets före dettas advokat höll inte tillbaka.
Han anklagade henne för att vara oansvarig.
För att inte tillbringa tid med sin dotter, att dricka för mycket,
att ta hem män...
och att vara en lögnare.
Han fick lätt reda på att hennes arbete med Cepeda
var mestadels falsk.
Att hon bara var en statist.
Det var ett hårt slag.
Vad menar du med att hon sover?
För att vara helt ärlig så är hon väldigt berusad.
Hon visste att idag var premiären.
Ja, jag vet.
Idag hade hon en tid i Familjerätten
och de gav henne dåliga nyheter, så hon gick in i en kris.
Det här kan inte hända. Inte ikväll.
Marcelo är här.
Och han är med investerarna.
Älskling, just nu måste du lugna dig, okej?
Problemet är att han tror att vi är på en resa.
Men om han ser någon av oss, kommer jag att få problem.
Nej, älskling, han kommer inte att inse att jag är här. Oroa dig inte.
Jag vill att du gör precis som jag säger.
Jag behöver alla på scenen om fem minuter.
Alla. Okej?
-Fem minuter. -Ja, herrn.
Vicente.
Vad händer? Pratade du med Janet?
Hon är hemma. Väldigt full.
Fan. Vad gör vi?
Vi har en halvtimme på oss att ta henne hit.
-Okej. -Fyra minuter kvar.
Ja, herrn.
Nå?
Kan du köra motorcykel?
God kväll, Bogotá.
Det känns som
Jag har tid Och tusen sånger att sjunga för dig
Jag har historier Jag har saker att berätta för dig
Och idag har jag din ankomst Och min hand
Jag ska ge dig
Janet, kan du höra mig?
Jag föreställer mig att du känner hur jag kände för några veckor sen.
Jag hade ett hus, ett företag,
en kvinna jag älskade...
En kvinna som tröttnade på att leva med en förlorare.
Och det kom till den punkt då jag kände att jag inte behövdes hemma,
att jag var överflödig,
någon som var i hennes väg.
Jag skämde till och med ut henne.
Jag kände mig eländig.
Tro mig, det är det värsta.
Jag vet inte...
På grund av tröghet, eller Humbertos uthållighet,
gick jag med i kören med låga förväntningar.
Men nu känner jag att jag är en del av något,
att jag på något sätt är nödvändig.
Jag har hittat en liten plats i världen.
Det här kommer inte att vara för evigt, men så länge det varar,
ska jag försvara det.
Det är därför jag är här.
För du är en del av det som håller mig vid liv.
Jag behöver detta mer än nånsin.
Jag behöver inte mer än så.
Jag behöver inte heller mindre.
Snälla hjälp mig.
Och hjälp dig själv.
Tänk inte på det sorgliga förflutna
Avvisa det inte, om du förtjänar kärlek
Kom och sitt vid min sida Titta på dagen
Som börjar
Jag känner för det
Jag har tid Och tusen sånger att sjunga för dig
Jag har historier Jag har saker att berätta för dig
Och idag har jag din ankomst I min hand
Jag ska ge dig
Jag känner för det
Chefen, vad händer?
Vicente har inte ringt.
-De borde vara på väg. -Hur är det med Andrés och Nina?
Varför tror du att de inte är här ikväll?
De åkte till Cali för en föreställning.
Vi måste förtrösta på Gud.
Så är det.
Jag går och bär allt jag gav till dig
Jag lämnar mitt liv här
Vicente, förlåt men med den här hastigheten kommer vi aldrig dit.
Varför låter du mig inte köra?
Slappna av. Med allt kaffe jag har druckit och orden du sa till mig,
är jag mer än vaken.
Okej, gör det.
Oroa dig inte, jag vet hur man kör, så du är säker med mig.
-Humberto, lyssna. Det är dags. -Okej.
Hörni... Äntligen.
Nu går vi, snabbt.
Nu går vi. Snabbt.
Ge allt ni har. Lycka till.
Gå in, gospelkör.
Mina låtar reser
Tvärs över vinden
Känslor förvandlades till klagan
Röksignaler
Som du inte besvarar
Men jag insisterar tills du återvänder
Jag skickade ett meddelande till dig i en flaska
Som stannar i havet Av din likgiltighet
Jag vet att det är mitt fel att du inte älskar mig
Vad kan jag göra för att du ska förstå?
Må meddelandet nå dig
För att säga att jag ångrade mig
Att jag ber om förlåtelse Att jag inte kan glömma dig
Må budskapet få dig att tänka
Och må det övertyga dig att återvända
Jag är desperat Varje dag saknar jag dig mer
Om jag kunde prata med dig telepatiskt
Skulle du känna hur mycket jag kan älska dig
Om mina känslor kan nå dig
Det skulle vara lätt för dig att förlåta mig
Må meddelandet nå dig
För att säga att jag ångrade mig
Att jag ber om förlåtelse Att jag inte kan glömma dig
Må budskapet få dig att tänka
Och må det övertyga dig att återvända
Jag är desperat Varje dag saknar jag dig mer
Du krossade mitt hjärta
Satte tryck på såret
Du skickade iväg mig med ditt farväl
Må meddelandet nå dig
För att säga att jag har ångrat mig
Att jag ber om förlåtelse
Att jag inte kan glömma dig
Må budskapet få dig att tänka
Och övertyga dig att återvända
Jag är desperat
Varje dag saknar jag dig mer
Att jag inte kan glömma dig
Må meddelandet nå dig
För att säga att jag har ångrat mig
Att jag ber om förlåtelse
Att jag inte kan glömma dig
Vi klarade det!
Vi klarade det, mamma. Vi klarade det.
-Vi klarade det! -Jag är känslosam.
Ser ni att det går att göra? Vad underbart.
Gör mig en tjänst.
Kan ni förklara för mig varför ni firar?
Jag förstår verkligen inte.
Vad firar ni? Det var en dålig föreställning.
Ert tempo var dåligt, ni kom in sent och alla överspelade.
Det var hemskt!
Grattis, hörni! Ni var fantastiska! Jag älskade det.
Jag älskar er alla väldigt mycket.
Jag älskar er alla mycket och jag är tacksam.
Tack, maestro.
Grattis.
-Tack. -Tack för att du uppskattar vårt arbete.
Tror ni honom?
-Han är konstnären. -Vet ni varför han säger så?
För att han är exalterad över showen. Och för att han känner medömkan.
Men det fungerar inte på mig.
Fira inte ännu.
Jag accepterar inte ett misstag till.
Jag ger inga andra chanser, och jag känner inte medömkan.
Nej. Det känner jag inte alls.
Ni får se vem jag är.
"Ni får se vem jag är."
-Hur mår du? -Bra, tack.
-Hur var din resa? -Mycket bra.
Kan du reda ut saker med Antonio?
Vi är på rätt väg.
Du är på rätt väg, det är bra.
Skulle du tro att jag såg showen?
Och de där mörka glasögonen och det lockiga håret såg bra ut på dig.
Jag sa inte till dig för jag visste inte hur du skulle reagera.
Jag visste inte om saker och ting skulle lösa sig.
Men om du vill att jag ska vara helt ärlig mot dig,
är jag glad över att delta i kören.
Så mycket att om jag måste välja mellan kören och det här företaget,
som jag har gjort så mycket för så skulle jag välja kören.
Så jag skulle förstå om du bad mig om min avskedsansökan.
Jag ber dig bara att tillåta mig att presentera det förslag jag skickade dig.
Det är det sista jag ber dig om.
Jag är skyldig alla mina kollegor.
Nej, jag ville bara gratulera dig.
Jag älskade showen.
Dessutom finns ingen anledning att presentera någonting.
Jag läste ditt förslag och gillade det.
Konsulterna åker i eftermiddag
och vi fixar saker utan att sparka någon.
Jag tror ibland... Nej, inte ibland. Du har alltid rätt.
Vi är skyldiga dessa människor mycket.
Och vi kommer att göra dem till en del av lösningen.
Tack.
Det jag ska berätta för dig stannar mellan oss två.
Jag hörde att showen förmodligen kommer att bli internationell.
Du skämtar med mig.
Det är sant. Det finns inbjudningar att åka till USA, vad sägs om det?
Jag tror dig inte.
Vad händer?
Humberto?
Trevligt att träffas.
Ni var säkert inte medvetna om att denna snygging
satt i fängelse i två år
för stöld och bedrägeri.
Och han kom ut för att rättssystemet är ineffektivt.
Men det viktigaste är att under sin vistelse på "universitetet"
förvärvade denna pärla en rad skulder,
som gjorde att han kunde leva bra.
Obetalda skulder som kan kosta honom livet om han inte betalar dem.
Nu så,
finns det två alternativ.
Ett,
antingen betalar ni alla
för denna pärla,
eller så måste ni hitta en annan svart man till kören.
För vi kommer utplåna honom från kartan.
Vad säger ni?
Jag vet inte hur, men jag betalar tillbaka, okej?
Jag svär på San Pacho.
Vad du måste göra är skaffa pengarna du är skyldig.
Det jag gav dig kommer att ge dig tid, men det löser inte problemet.
Kan jag fortsätta i kören?
När betalningen förfaller kommer säsongen att vara slut.
Jag ska se vad jag kan göra.
Vilken jävla cirkus, kompis.
Vico,
så du känner till undre världen?
För jag behöver någon som gör mig en tjänst
och jag är villig att betala.
Jag är trött på att alla behandlar mig som en idiot.
Jag har precis varit på polisstationen.
De är anhållna för fysisk misshandel.
Varför?
De misshandlade mannen som skulle ut med Vicentes fru.
Jag visste det.
Jag visste att vitingen skulle orsaka problem.
Folk som han förstör alltid. Och han strulade till det.
Nej, Richard. Jag låter dig inte prata så om Vicente.
Du har glömt att du själv döpte honom officiellt svart.
Mamma, det har ingenting med det här att göra.
Sluta med ursäkterna. Vi pratar om det senare.
Det här är inte utbildningen jag gav honom.
-Mamma, men du vet att... -Det räcker. Lugna ner dig.
Nina och Andrés hoppar in för Vico och Vicente ikväll
medan vi reder ut saker.
Förlåt för att jag öppnade min mun.
Detta kommer att vara den perfekta ursäkten för den vita killen Mario
att sparka ut oss från kören.
Varför?
Han behöver en kör och en kör är vad han kommer att få.
-Säg inte att jag inte sa det till dig. -Låt oss repetera.
Kom, Humberto.
Säg mig.
-Du tror att jag är en idiot, va? -Nej, herrn.
Tror du att jag inte märkte att du saknar två personer?
De hade familjeproblem och kunde inte komma.
Va?
De hade familjeproblem och kunde inte komma.
Familjeproblem.
Så, om någons pappa fastnat i ett fiskenät,
eller om någons mammas kanot sjunker så är det mitt problem, va? Inte ditt.
Och lösningen är att äventyra showen och börja improvisera.
Herr Mario, Andrés och Nina är riktiga gospelsångare.
Dessutom har de varit med oss hela tiden. De känner till showen.
-De är proffs... -Det räcker.
Lyssna på mig, Humberto.
Om producenterna hade behövt professionella sångare,
så hade vi haft professionella sångare här. Men vi behöver statister.
Och det är vad dessa människor är, statister. Det är därför du är här.
Så jag behöver samma kör,
annars blir det sista gången ni sätter er fot på scenen.
-Är det förstått? -Ja, herrn.
Kristallklart, herr Mario.
Vad händer? Ja. Här är jag med den smaklösa mannen.
Och sedan kom polisen och sa att en advokat i USA hade hjälpt oss.
-Processen är fortfarande... -Pågående.
Men vi kunde gå.
Advokat?
Och var fick ni två en advokat?
Det var det konstigaste. Vi ringde ingen.
Nå, kompis?
-Ingen aning. -Den Helige Ande.
Jag kallade på honom igår kväll och han fick det att hända.
Trevligt, fröken Lorenza. Jag är glad att ni är säkra.
-Tack. -Vad fan tänkte ni på?
Hur kunde ni gå runt och låtsas att ni var ligister?
Tänkte ni inte på oss andra?
Ni kan göra vad ni vill med era liv, det bryr jag mig inte om.
Men tyvärr kräver denna show samma grupp varje gång.
Jag kommer att be er om det tills säsongen är slut,
ni anstränger er för att behålla en känsla av ansvar.
Efter det kan ni alla dra åt helvete. Och jag hoppas att jag aldrig får se er igen.
Allt gick väldigt bra, som alltid.
Ja, Humberto var rasande på Vicente och Vico.
De klarade sig nästan inte.
Förresten, jag har inte tackat dig för det du gjorde.
Du räddade våra liv.
Mitt nöje, min kärlek.
Okej, men vad sa de till dig?
Att det var den Helige Andes verk. Vad sägs om det?
Jaså? Är det min nya kvalifikation?
Jag gillar det. Tja, jag sänker priset på mina juridiska tjänster,
men du är skyldig mig borgen.
Jag betalar när jag kommer hem.
Jag har några idéer som du kommer att älska.
Det låter väldigt bra.
-Kyssar. -Okej, älskling.
Vi ses snart, min favoritadvokat.
Vi pratas vid sen.
Underteckna det. Skriv under där. Det är allt.
-Må Gud återgälda tjänsten. -Tack.
-Tack så mycket. -Nej, tack ska du ha.
-Tack. -Tack.
Och det är ingen liten summa.
Jag är ledsen, men jag har ingenting för dig.
Jag måste dra av vad du är skyldig Janet och vad du är skyldig mig.
Vill du prata med henne?
Nej, vi låter det vara. Tack.
Vico.
En välbehövlig lättnad i din nödstund.
Se det som en bonus.
Och berätta inte för någon.
Tack.
Killar, tjejer.
Tack vare er alla är denna show
inte bara är en realitet, utan också en framgång.
Så jag vill att ni ger er själva en stor applåd just nu.
Jag har också nyheter som ni kommer att älska.
Vi har precis skrivit på med Stadsteatern i Medellín
och de vill att vi ska vara där en månad i den eviga vårens stad.
En sak till, jag vill att ni...
ger en stor applåd till vår gospelkör,
som kommer att säga adjö idag. Det här är deras sista show.
En avskedsapplåd.
Mr Mario, lyssna.
Säg mig... Kommer vi inte att uppträda i Medellín?
Precis. Ni ska inte åka.
Vänligen förstå att vi inte kan spendera en förmögenhet
på transport,
hotell, mat, eftersom ni äter massor,
dagpengar, när vi kan hitta folk som hjälper oss där i Medellín,
som kan göra samma jobb.
Snälla, förstå en sak.
Ni är ingen kör.
Ni är statister.
Och statister kan hittas var som helst.
Ha en bra sista show.
Idag känner jag smärta, just här... ciao.
Jag ska slå honom...
-Vad är det? -Ingenting, herr Mario.
Säg till om jag kan hjälpa dig.
Vi kommer att prata om detta sinsemellan.
Låt oss vänta på att alla ska gå.
Det gör man inte.
Herr Humberto, vi måste göra något. Kommer vi att tillåta detta?
Vi är en del av denna show.
Vi är en viktig del, det sa du själv.
Ska vi låta denna idiot behandla oss så här?
Han vill att vi ska tro att vi är kryp.
Vi har ett ansvar med herr Cepeda, som är en så bra person.
Vi kan inte överge honom.
-Vad göra? De vill inte ha oss. -Vi pratar med honom.
Fröken Lorenza, problemet nu
handlar inte om god vilja, det handlar om budget.
Vad händer då? Vi sänker garden och gör ingenting?
Vi ska till Medellín.
Vi åker till Medellín på en åsna, i en bil, i en kanot, vad som än krävs.
Jag har en kusin där som har plats för fyra av oss och...
Tja, jag har en farbror som bor i Jardín. Det är inte Medellín, men det är nära.
Och han har en gård. Fler personer skulle kunna bo där. Den är tillgänglig.
-Verkligen? -Ja.
Människor, kom igen. Vänta lite.
Även om vi åker buss har vi inga pengar till biljetter.
Och hur är det med maten?
Vi skulle kunna göra något för att samla in pengar. Lotteri, basar, marknad.
En omgång bingo. Jag kunde klippa hår gratis.
Jag kunde sjunga.
Jag vet inte hur jag kan hjälpa men kan göra allt som behövs.
Så ska det låta.
-Så? -Humberto?
Okej.
Vi är inte fattiga.
Och vi är inte döda, så Medellín, här kommer vi.
-Okej? -Bra.
-Fröken Lorenza, kom med mig. -Ja, du är väldigt diplomatisk.
Javisst, vad?
-... hon är väldigt bra. När hon kommer... -Herr Andrés.
Kan vi prata?
Nej. Vi är på väg ut.
Herr Andrés, ursäkta...
Vi förstår att för showen i Medellín, på grund av budgetbegränsningar,
är det svårt för oss att resa med er.
Omöjligt. Ja, det är synd.
Vi har ett förslag.
Vi kan åka till Medellín och vara där för showen
för samma belopp som ni betalar oss här i Bogotá.
Nej.
Vi vill inte framstå som pretentiösa. Men showen behöver oss
och vi vill inte överge er just nu.
Jag tycker det är en bra idé! Vad häftigt, Mario. Kan du föreställa dig?
Och vi kan hjälpa dem att betala för resan så att ni kan vara med oss i Medellín.
-Tack. -Självklart.
Tack, herr Mario. Tack så mycket.
-Mario. -Tack, verkligen, herr Andrés.
Tack, Gud välsigne dig.
Hörni, vi ska till Medellín.
Vi ska till Medellín!
DRINKAR
VÄLKOMMEN - KASINO
Mina damer och herrar.
Det kunde inte ha gått bättre.
Det här var en stor framgång. Vi åker till Medellín.
Om igen.
Om igen. Jag måste lära mig sången innan vi kommer till Medellín.
-Vill ni ha något att äta? -Ja.
Okej, vi gör ett stopp snart.
-Jättebra! -Okej?
Okej, men vi kan inte ta för lång tid, okej?
Smärta sköljs bort Med havsvatten
Det är okej
Smärta sköljs bort Med havsvatten
Det är okej
Smärta sköljs bort Med havsvatten
Humberto, vad kan vi göra?
De killarna är väldigt nära.
Det finns ingenting, chefen.
-Va? -Jag hittade ingenting.
Vet du var pengarna är?
Kom igen! Var är pengarna?
Jag har redan sagt det.
Vico tog pengarna.
Jag måste be om ursäkt, särskilt till kvinnorna,
för denna mycket obekväma situation.
Det är inte upp till mig. Jag har order att följa, ni förstår?
Jag behöver veta var er vän Vico är.
Råkar någon veta vart han tog vägen?
Vet ni vad som kommer att hända om jag inte dyker upp med Vico?
Vet ni vad som kommer att hända?
Jag kanske måste gå i pension.
Men jag kanske måste gå i pension i en kista.
Herregud.
Stackars kille.
Ni vet ingenting om mig, jag är en gift man.
Jag har två tjejer på college.
Mina två tjejer, vem ska betala för deras studier om jag inte är där?
Jag vill att ni ska förstå hur smärtsamt det är för mig.
Min fru kan inte jobba, om jag inte jobbar, vem ska betala för college?
Det gör ont.
Se så, chefen. Ryck upp dig.
Jag ska be er alla en tjänst.
-Nej. -Nej.
-Vänta. -Jag hatar att behöva göra det här.
Om ni inte berättar var Vico är, måste jag döda er en efter en.
Vad annars kan jag göra?
-Lägg ner den. -Snälla berätta...
Jag hatar att göra det här, men om ni inte berättar för mig så måste jag...
Nej, han är i Palmira!
Han är i Palmira. Han sa att han måste besöka familjen.
Men var i Palmira? Palmira är stort.
Fråga efter familjen Guerra, alla känner dem.
Han sa att han skulle besöka sin sjuka mamma.
-Utnyttja... -Om du ljuger för mig...
Eller om någon av er ljuger för mig.
Jag svär på mitt liv, herr Gus.
Lyssna, jag är också en familjefar. Ni har en bil.
Om ni skyndar er fångar ni honom. Jag svär.
Jag svär vid Gud och på mina döttrar,
-om ni ljuger... -Nej.
Tvinga mig inte att döda en av er för att bevisa att jag menar allvar.
-Nej. -Varför dödar du inte en av dem?
Nej.
-Herr Gus! -Du behöver inte döda någon.
Hörni, låt oss åka. Snälla, snabbt.
Det här kan inte hända oss.
Jag är orolig för Vico. De ser ut att vara väldigt dåliga människor.
Dåliga?
Vicente, varför avslöjade du honom så där?
Vi förlorade vår vän ändå.
Men vi behövde inte skicka mördare på honom.
Så någon av oss borde betala konsekvenserna?
-Richard, var inte dum. -Lugna ner er.
-Lugna ner er! -Det räcker, familj, lugna ner er.
Vico åker inte till Palmira eller busstationen, eller någonstans.
Han mår bra.
Vill ni se meddelandet han lämnade till oss?
Humberto och Vicente kan berätta varför jag var tvungen att lämna er alla.
Men om ni tittar på den här videon...
Så har ni stött på dem som är ute efter mig.
Först vill jag be om ursäkt för allt besvär,
och jag skulle vilja säga att för någon som mig,
som aldrig har haft någon eller något i livet, är ni...
det bästa i mitt liv.
Jag visste inte...
Jag visste inte hur det var att älska någon, eller att bli älskad,
och ni gav mig den möjligheten.
Jag hoppas att vi träffas igen.
Men nu är det bäst att jag håller mig borta.
Vicente vet var pengarna finns, så...
Oroa er inte för det.
Lycka till med herr Mario, och Humberto kommer att hitta en lösning
för att jag inte är där.
Janet...
Ge flickan en kram från mig.
Och ta hand om henne.
Ta väl hand om henne. Ta hand om varandra.
Jag kommer alltid att bära er alla i mitt hjärta.
Ta hand om er, okej?
Hallå?
Ja, det är jag.
Ska vi inte ha lurat de människorna?
Förmodligen.
Men de sa bara till mig att de har Vico.
Och att om vi inte ger dem pengarna direkt, kommer de att döda honom.
-Jag vet inte. Det kan vara en fälla. -Nej.
Jag försökte ringa honom men han svarade inte.
Vi måste ringa polisen. Det är enda lösningen.
De varnade mig att inte göra det.
Vi kan inte ta den risken. De kan skada pojken.
Vi måste gå och se vad de vill.
Åh, fröken Lorenza.
Måste vi gå?
Ja. Vi låter dig inte göra det här ensam. Eller gör vi det?
Vi kan lämna de andra någonstans, men vi följer med dig.
Det är inte alla pengar. Jag mår dåligt för att jag trakasserade er.
Och jag skulle kunna göra något med er bil.
Var är Vico?
Hämta den svarte killen.
Jag vill tacka er alla,
å mina och mina döttrars vägnar för er solidaritet.
Verkligen, ni räddade våra liv.
Vad studerar tjejerna?
Min äldsta studerar juridik. Hon vill vara i kongressen.
Min yngsta studerar kriminologi.
Hon vill bli distriktsåklagare en dag.
Du måste vara stolt.
Jag är väldigt stolt, hon är den bästa i sin klass.
Du skrämde nästan slag på mig.
Du kommer att förlåta mig, men lyckliga slut...
De gör mig känslosam.
Så? Vad ska vi göra?
Vi åker till Medellín och gör vårt jobb.
Mamma, inser du att vi inte har några pengar? Vi har ingen bil, än mindre tid.
Just nu måste de börja repetitionen.
Vi har inget sätt att ta oss dit.
Är du säker på att klara det?
Aldrig.
Jag älskar dig.
-Ja. Där. -Mario.
-Herrn. -Hur går det med allt?
Allt är bra på min sida, herrn. Men kören dök aldrig upp.
Den jävla kören dök aldrig upp. Jag varnade dig, herrn.
De har inte ens ringt.
De svarar inte på mina meddelanden. Ingenting.
-Tror du att något har hänt dem? -Självklart.
De fick arbete någon annanstans där de får mer betalt.
Det är så de är. Jag varnade dig, herrn.
Vad synd, jag gillade dem verkligen. De var duktiga.
Oroa dig inte, Maestro. Jag har redan en annan grupp i Medellín.
Bättre kvalificerad och för samma pris. Och mycket hälsosammare.
För det fanns laster där.
De var dåliga människor, såg du inte deras tatueringar?
Män med örhängen, med håret...
Okej, Mario. Okej.
Hörni, jag har en bekännelse att göra.
Jag är ingen sekreterare.
Jag är chef för ett multinationellt företag,
och jag är gift med en mycket framgångsrik advokat, som...
fick Vico och Vicente ut ur fängelset.
Hans firma tillhandahåller juridisk rådgivning för showen vi är med i.
Tror ni mig inte?
Jo, vi tror dig. Vi visste det redan.
Jag hörde dig kvällen för Vicente och Vicos missöde.
Jag berättade allt för dem.
-Varför sa ni inget till mig? -Vi tyckte inte att det var nödvändigt.
Det är bara det att, lyssna...
I den här gruppen spelar det ingen roll var du kommer ifrån.
Vi bryr oss inte längre om pengarna,
och alla dumma saker som de flesta bryr sig om.
Det som för oss samman är glädjen att vara tillsammans.
Ser du? Vi vet att vi inte kommer att förändra världen, men...
Vi har alla förändrats under den här tiden.
Och det är allt vi behöver.
Det är min Lorenza!
Jag lyckades få ut dem härifrån.
Nej.
Nej. Vi hade ett avtal, och ni dök inte upp. Gå.
Ni kom hit för ingenting. Åk tillbaka.
Vi har redan gjort repetitionen med andra människor. Det gick jättebra.
Herr Mario, vi förstår mycket väl vad du sa till oss,
men vi gjorde en enorm ansträngning för att komma hit.
Vi har gått igenom helvetet.
Och om du bestämmer dig för att vi inte kan uppträda
eftersom vi inte var på repetitionen,
accepterar vi det, för det är trots allt du som är chefen.
Du är Gud.
Men om det är så det kommer att bli, innan vi går,
kommer jag personligen att lämna ditt fiskansikte
att snurra på bordet som en gammal vinylskiva.
Så att du aldrig glömmer att respektera statisterna.
-Vakter. -Tyrann!
-Vakter! -Sardanapalus.
-Hörni! Ni kom. -Herr Andrés.
-Det var avtalet, herr Andrés. -Mycket bra. Tack.
Maestro, de hotade att slå mig.
De sa outsägliga saker om mitt ansikte.
-Jag mår inte bra, herrn. -Vet du vad?
Jag tycker det är bra att ni är här. Jag mår bättre med er på scenen.
Så tack så mycket. Ha kul. Jag är glad att ni är här.
-Tack, herr Andrés. -Kom igen.
-Det räcker. -Jag mår inte bra, herrn.
Hörni, till era platser. Kom igen.
Bort med er.
Bort med er. Rör mig inte.
Tack så mycket, Medellín. Vi gör detta med kärlek till er.
Nästa låt har ett budskap om kärlek och förlåtelse,
och den heter Budskapet.
Ett, två, tre, fyra.
Vad hände?
-Vad hände? -Vad hände?
Mario. Vad hände?
Vad hände?
Vad gör du?
Vad pågår? Vad gör den här kören? Vad är...
-Låt oss följa henne. -Ja.
Utan rädsla
Åh, herregud.
De har verkligen gjort det den här gången.
Om jag kan
Tack vare dig
Upptäckte jag
Att jag kan leva
Utan rädsla
Du får mig att känna Att även om himlen är grå
Kan jag
Det är drömmar, drömmar, drömmar Som gör stora män
Som gör bra män
Av stora triumfer Av fötter på marken
Den här världen som vi känner Besatthet som kom till
Men den tid jag har Måste jag älska och berätta för dig
Tack vare dig Har jag redan upptäckt
Att jag kan leva Utan rädsla
Om du får mig att känna
Att även om himlen är grå Kan jag
-Det är okej -Som morgondagens sol
-Smärta tvättas bort -Det kommer genom fönstret
-Med havsvatten -Det träffar mitt ansikte och går sedan
Regndroppar På mitt fönster
Havsvatten
Det är okej Smärta tvättas bort
Med havsvatten
Det är okej
-Det är okej -Smärta tvättas bort
-Smärta försvinner -Med havsvatten
Det är okej
Smärta sköljs bort med havsvatten
Det är okej
Smärta sköljs bort med havsvatten
Det är okej
Smärta sköljs bort med havsvatten
Det är okej
Smärta sköljs bort med havsvatten
Kommer du verkligen att förbinda dig till mig som en seriös man?
Kommer du fortsätta älska och acceptera Lily?
Kommer du att lösa alla dina juridiska problem och få ett fast jobb?
Vad mer,
kommer du att kunna älska mig som jag är?
Stökig,
med lite humör.
Lite.
Om du vill ha en chans med mig, säg "ja" till allt ovanstående.
Inga undantag.
Kan jag tänka på det lite?
Nej.
Du.
Ja.
Ja till allt.
-Idiot. -Du är chefen.
Det här är din sista chans.
-Slösa inte bort den. -Det gör jag inte. Jag lovar dig.
Är de inte ett underbart par?
-Du måste skoja med mig, mamma. -Vad?
Allt är påhittat. De har massor av saker att reda ut.
Speciellt han.
Ja. Han lär hamna i fängelse förr eller senare.
Inte nödvändigtvis.
Min man läste hans akt
och han tror att det finns en möjlighet
att han får villkorligt om han lovar att uppföra sig.
Och vi ska prata med experten på familjerätt på hans byrå
så att han kan ta över vårdnadsfallet för Janets dotter.
Jag tror att han har en bra chans att vinna.
Vet de detta?
Varför tror du att de är så glada? Jag sa till dem precis.
-Du är en ängel. -Nej.
Jag är gift med den bästa advokaten och den bästa personen i världen.
Nån som påminde mig om att för att vara lycklig i livet
behöver man inte alltid tävla om framgång.
Och de enkla sakerna borde påminna oss om att vi inte behöver komma först,
men vi måste anlända.
Lillebror, tack.
Tack vare er alla, speciellt dig,
som först gick med mig, har jag inte svikit Milena.
Var hon än är,
är hon säkert stolt över den här kören och det vi har gjort.
Du har rätt. Kanske var hon ängeln som tog hand om oss.
Det är jag säker på.
Och det är jag som måste tacka dig.
För i hela mitt liv har jag försökt göra andra människor lyckliga.
Och efter detta äventyr, vet du vad jag tycker?
Jag vill inte längre vara den bästa frisören,
den bästa dansaren eller den bästa skådespelaren.
Jag vill inte försöka bli artist. Vet du vad jag vill?
Jag vill göra vad mitt hjärta säger åt mig att göra.
Det spelar ingen roll om jag är bäst eller inte. Det är tack vare dig.
Tack.
Publiken var nöjd med Cepeda, musikerna, showen,
och kören, en smula.
Jag vill göra ett tillkännagivande. Vi träffade amerikanska affärsmän
som vill att vi ska uppträda i Miami och New York.
Den här gången är kören...
Lyssna, låt oss vara tydliga.
Jag säger det på ert språk.
Adjö
Det är okej
Smärta sköljs bort med havsvatten
Det räcker.
Tack så mycket för den mycket viktiga informationen.
Vi måste be dig bekräfta datumen så snart som möjligt.
För att ta sig till Miami och New York kommer vara svårare än att ta sig hit.
Ave Maria, idiot.
Men vi kommer dit... på ett eller annat sätt.
Det är okej Smärta sköljs bort med havsvatten
Det är okej
Smärta sköljs bort med havsvatten
Och Mario går inte
Det är okej
Smärta sköljs bort med havsvatten
Det är okej
-Smärta sköljs bort med havsvatten -Dansa, Mario!
Vad hände? Vem är i kontrollrummet?
Det är väldigt mörkt. Jag är omgiven.
Vakter! Vem rörde vid mig?
Man eller kvinna? Vem var det?
Vakter.
Det är drömmarna
Som gör människan stor Som gör människan god
Som får dem att triumfera Från topp till tå, åh
Den här världen som vi känner till Tar kanske slut en dag
Men tiden jag har, har jag För att älska och hålla dig
Tack vare dig Fick jag reda på
Att jag kan leva Utan rädsla
Ja, du fick mig att känna
När himlen är grå
Att jag kan klara det
-Ingenting -Som solen på morgonen
Ingenting är fel
-Genom fönstret -Sorger sköljs bort
-Av havsvatten -Är det klara vattnet
som skvätter mitt ansikte och springer
-Ingenting -Regn droppar
-Ingenting är fel -På mitt fönster
-Sorger sköljs bort -Ah la la eh
-Av havsvatten -Vatten, havsvatten
Ingenting Ingenting är fel
Sorger sköljs bort Av havsvatten
Ingenting Ingenting är fel
-Sorger sköljs bort -Sorger sköljs bort
-Och smärta försvinner -Av havsvatten
De bara går iväg
Ingenting Ingenting är fel
Sorger sköljs bort Av havsvatten
Ingenting Ingenting är fel
Sorger sköljs bort Av havsvatten
Ingenting Ingenting är fel
Sorger sköljs bort Av havsvatten
Ingenting Ingenting är fel
Sorger sköljs bort Av havsvatten
Undertexter: Zina Jasim
Kreativ ledareBengt-Ove Andersson