Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ГОСПЕЛ
Кажуть, існує два типи універсальних історій.
Ті, де звичайні персонажі зіштовхуються з надзвичайними історіями,
і ті, де надзвичайні персонажі зіштовхуються зі звичайними історіями.
Історія, яку я збираюся розповісти...
Я не знаю, як її класифікувати.
Її персонажі не звичайні й не надзвичайні,
і те, що сталося з нами, не надзвичайне.
Але,
це не було тим, що б ви могли вважати...
нормальним.
Гаразд, пані.
Я знав Хосе Вісенте певний час.
Погляньте.
Перукарня завжди була його пристрастю.
Ні! Це жахливо...
Його трагедія полягала в тому, що він ніколи не мав...
того, що зветься талантом.
У «Стиль Вісенте» не було шансу вижити.
СТИЛЬ ВІСЕНТЕ САЛОН КРАСИ
Так, я справді у відчаї, повір мені...
...з мене годі.
Лукре?
...не знаю, як він відреагує...
Кохана?
Я прийняла це рішення і не скажу йому.
Уяви. Родріго сказав, що нам слід жити разом.
Я вже казала тобі, я не можу більше терпіти цей шлюб.
Ні. Ти знаєш Вісенте. Він нікчема, він невдаха.
У Вісенте не було вибору,
окрім як зібрати залишки своєї гідності,
спакувати свої речі у невелику валізу і піти з дому.
І де він опинився?
У мене вдома.
Я не зміг йому відмовити.
Цей провинний янгол був моїм другом.
«Скільки... років...»
Річард Гомес.
Він прожив два роки у США,
намагався збудувати власне майбутнє у країні можливостей,
поки його не депортували
за нелегальну роботу в ресторані в Атланті.
Час, який він провів у США,
допоміг йому вивчити англійську.
Мені...
шістдесят п'ять.
Не біда.
А ви, панянко Гранадос?
Я... ви... щаслива.
Боже. Ну ж бо, пані.
Ви розумієте, що я вам кажу?
Скажу вам іспанською, щоб ви зрозуміли.
Пані, ви не навчитеся говорити англійською.
Це неможливо у вашому віці.
Мамо, я знаю, що вони твої подруги, але тоді
я мав сказати їм правду.
Ти правильно зробив.
Ці старі — дурепи.
Ти не міг і далі марнувати свій час і енергію.
Вони глухі, мов стовпи.
Дякую за розуміння.
Річарде.
Коли ти збираєшся скористатися своєю гарною зовнішністю?
Знову. Мамо, прошу, не починай про те саме.
Це правда, ти дуже красивий.
Замість вчити англійської, ти маєш бути перед камерами,
досягати успіху як актор. Або, швидше, ти маєш бути в Голлівуді.
Рано чи пізно виберуся з цієї канави.
Я буду в формі
для тисяч дівчат.
Вони чекають солодкого темношкірого,
який покарає їх за непослух...
і зробить щасливими.
Це чудовий Адоніс з чорного дерева,
цього джентльмена звати Віко.
Він у в'язниці вже приблизно два роки за крадіжки та шахрайство.
Цей час він присвятив формуванню
своєї геркулесівської фігури, як каже він сам.
Тобі сказали, що зручності та добробут у цій в'язниці
мають свою ціну, чи не так?
І якщо ти не платиш цю ціну,
на тебе чекають серйозні проблеми.
Але в мене фінансові проблеми.
Дай мені час, і клянуся, я тобі заплачу.
Гаразд?
Бачиш, це ще одна проблема. Я не можу дати тобі більше часу.
Чоловіче, це сумно. Мені тебе навіть шкода.
-Я маю порізати твоє обличчя. -Але чому?
Бо тут так заведено.
Є наслідки за несплату. Я чітко висловився?
-Ні. -Що тут відбувається?
Віко був щасливим хлопцем.
Цього разу він використав одне зі своїх семи життів.
Того дня через неефективність судової системи,
яка припустилася помилки під час винесення йому вироку,
Віко звільнили.
Він не мав ні копійки, коли вийшов.
Він не уявляв, куди йти.
Але він завжди всміхався і мав нездоланний оптимізм.
Я тільки й роблю, що дивлюся
На знайомі пейзажі
У таких дивних місцях Де не можу знайти
Тебе
Джанет.
Мама-одиначка.
Вона хороша співачка, але має маленьку проблему.
-Привіт. -Вона забагато п'є.
-Як усе йде? -Дуже добре.
-Мені подобається, як ти співаєш. -Дякую.
Я агент, представляю артистів. Хотів би перекинутися з тобою словом.
Зараз? Як бачиш...
Не хвилюйся. Я залишу тобі свою візитівку, і ти зможеш передзвонити.
Як ідея?
-Дякую. -Будьмо.
Будьмо.
За мій рахунок, будь ласка.
Умберто Санчес.
Одне питання. Усього одне.
Як тебе звати?
Джанет!
-Що таке? -Прокидайся!
-Котра година? -О пів на дев'яту.
-Чорт, моя донька. -Я вже відвела її до школи.
Будильник не спрацював.
Бо його вкрали,
разом із блендером, стерео і грішми, які я залишила...
щоб оплатити рахунки!
Джанет, не знаю, що за хлопця ти привела вчора,
та нарешті подумай про свою дочку. Вона тут теж живе.
Ця дівчинка надто юна, щоб зрозуміти стиль життя своєї мами.
А я твоя сестра.
Глянь на мене! Я твоя сестра.
Я не твоя мати.
Тобі має бути соромно.
Сьогодні дуже особливий день.
Коли ми ставили цілі щодо зростання на цей рік,
багато хто був дуже скептичним.
Тому сьогодні
ми тут, щоб відсвяткувати
ці чудові результати.
Я можу тільки подякувати своїй команді,
нашій команді, раді директорів,
яка так мене підтримала.
Моєму чоловікові.
І я хочу, щоб ти знав,
що я б не зробила цього сама.
Це плід наших спільних зусиль,
зусиль багатьох.
Цей день мав бути найкращим у житті Росаріо.
День, коли всі її зусилля були б визнані.
Ця ніч мала бути святковою.
Вона такою не стала.
І, якщо хочеш знати правду,
коли я стояла перед усіма цими людьми,
я відчула ностальгію.
Згадала, як була простою співробітницею,
яка працювала з дев'ятої до п'ятої і мала боса,
і ходила кудись у п'яницю ввечері з колегами.
Я це добре пам'ятаю.
Тепер я приголомшена автономією, за яку так довго боролася.
Я мушу бути прикута до цього клятого телефону та комп'ютера 24 години на добу.
Знаєш, як давно я обідаю сама?
Дуже давно.
А знаєш чому?
Бо в мене більше немає колег, тільки підлеглі.
Люди, які не поважають мене, але бояться,
бо від мене залежить їхня робота.
Це недолуго.
Я вклала стільки часу, стільки грошей і стільки енергії, щоб опинитися тут,
і не помітила, що перетворилася на жертву
найбільшого і єдиного ворога, від якого не втечеш,
себе.
А що, як я скажу тобі, що маю ідею?
Не дивися на мене так.
Річ у тому, що нам дзвонили з компанії
щодо юридичної консультації про контракт на нове шоу,
а я цих людей не знаю.
Вони не знають тебе і не мають знати, хто ти така.
І в чому ідея?
Ідея пов'язана зі мною.
Мене звати Умберто Санчес Гереро,
і в мене агенція талантів.
Насправді це завжди було мрією моєї дружини Мілени.
Сьогодні це така собі шана їй,
я намагаюся зібрати шматки компанії.
Нам не було й не буде просто, але зрештою,
ми намагаємося.
Дякую, що ви тут.
Що відповіли на дзвінок.
Гей, друже, в якому саме шоу ми працюватимемо?
У мейлі про це не йшлося.
Цього разу ви не будете статистами в телепрограмі.
Швидше ви імітуватимете госпел-хор для шоу Андреса Сепеди.
Імітувати?
Тобто ми не будемо співати?
Ні.
Голос хору буде записаний наперед.
Ви тільки синхронізуватимете рухи губ.
Чому б вам не найняти справжній хор?
Бо продюсерів шоу цікавить,
як група виглядатиме на сцені.
Вони хочуть того, що вразить людей.
Коли репетиції?
Щодня пообіді.
А може, увечері?
Я секретарка в офісі.
Я працюю вечорами. Мені ідеально підходить пообіддя.
Згода. Моїй мамі краще не засиджуватися допізна.
Річарде, годі говорити за мене, я маю рота.
Мамо, засиджуватися допізна шкідливо.
Спокійно, я запитаю про вільну годину.
Дякую.
Брате, а чому... Чому в групі є білий хлопець?
Але, мамо... Глянь на нього, тільки не вирячайся.
Я думаю, що він міг би вирізнятися, тобто бути інклюзивним.
Інклюзивним? Етнічно? Вирізнятися?
Мене не переконує.
Так. Я тут, бо я друг Умберто.
Як він сказав, ми працювали разом раніше,
і ще моя дружина покинула мене...
бо вона вважає мене нікчемним,
і бо я проходжу через найгірший час у моєму житті.
І якщо я не зроблю чогось...
я зрештою застрелюся.
Мені не заважає, якщо ти будеш у групі. Ласкаво прошу.
Дякую, пані.
Ніна й Андрес співаки госпелу.
Вони відповідатимуть за репетиції та напрямок, щоб усе це...
здавалося правдивим.
Це правильно.
Перш за все, ми повинні усвідомити, що госпел — це музика з посланням,
музика щастя, примирення та гармонії.
Це музика, під яку ти танцюєш тілом, голосом, руками.
Ногами, які топчуть підлогу, стегнами, бадьорим духом.
Вітаю!
Зустріч була о третій.
Так, я не міг знайти адресу, але зараз я тут.
Цей хлопець злодій.
Люди, ми повинні видати цього злодія.
На тобі гріх, брате. Вона твоя сестра.
Ти ганьба для раси.
Коли я задумуюсь, то розумію, ми маємо добре його побити,
перш ніж викликати поліцію.
Правда. Це єдиний спосіб провчити цих людей.
Але спочатку поверни мені мої гроші й речі.
Річ у тім... Я вже все продав, а гроші...
Бачите? Бачите, що я кажу...
Слухай мене. Я знаю, що тобі це не цікаво,
але я зараз у...
Я у вкрай безвихідній ситуації. Тому я...
Тому я це зробив. Але я тут, шукаю нові можливості.
Брехло. Маємо надерти тобі зад.
-Годі. -Я йому вірю.
Мамо, прошу.
-Ой, пані. -Можу я дещо порадити?
Можливо, є рішення, яке підійде всім.
Пропоную дозволити йому залишитися.
Так у вас буде ідеальна група, яку ви зібрали,
цей юнак отримає можливість, про яку просить,
і з зароблених грошей він зможе заплатити пані за речі, які в неї вкрав.
І ми ввійдемо в дух госпелу, про який нам казав цей пан.
-Це правильно. -А як щодо мене?
Вам слід бути толерантнішим.
Амінь.
П'ять, шість, сім...
Хвилинку...
-Ти, друже. -Так?
Ти маєш припинити думати.
Дозволь своєму розуму забути про хореографію, хай тіло знайде потік.
Гаразд, так. Мені це важко, але гаразд.
-Ти можеш. -Вибачте.
Ми будемо тут усе пообіддя через цього білого.
Йому потрібно більше меланіну.
Терпіння.
-Терпіння? -Терпіння.
Перепрошую.
Умберто,
ритм і смак течуть у крові людини.
У тебе це є або нема.
У цьому білому цього немає.
Його правда.
Почнемо з початку.
П'ять, шість, сім, і...
Якщо танець не вийде, не хвилюйся.
Мені досі потрібен актор.
Ти найкращий з тих, хто в мене є.
Ні, я тобі не потрібен, і ми це знаємо.
Ти зробив достатньо, дозволив пожити в тебе.
-Ні. -Цього досить.
-Пане Умберто, можна вас? -Кажіть, пані Лоренцо.
Думаю, я знаю, як розв'язати вашу проблему.
З танцем.
П'ять мінус два?
Візьмемо п'ять і віднімемо один, два, і в нас вийде...
-Три. -Ідеально.
Зроби мені послугу.
Заберися від моєї дочки.
Мамо, Віко мене вчить додавати й віднімати, і це дуже весело.
Правда, люба?
-Як так? -Це просто весело.
Ти просто божевільна, мамо.
Але це ідеально.
Ми навчимо цього бідного християнина танцювати, а він навчить тебе грати.
Але глянь на нього, мамо.
У нього дві ліві ноги, не думаю, що він може чогось навчити.
Річарде, не суди так швидко.
Дай йому шанс, ти нічого не втрачаєш.
Час, мамо. Час.
Ти дуже зайнятий, чи що?
Це неприємно.
Як ти могла знову привести цього злочинця у наш дім?
Лоло, я хочу дещо запитати.
Ти можеш навчити дівчину додавати й віднімати?
-Ні, звідки мені... -Я теж.
Я не знаю, чому, але цей хлопець чаклун у вчителюванні.
Чаклун?
Він злодій, Джанет. Злодій.
-Зараз ми колеги. -Ні.
Якщо він мені допоможе з дівчинкою, усе гаразд.
Справді? Ти не розумієш, що це може бути небезпечно?
Гаразд.
Я не спущу з нього очей. Я обіцяю.
Я це добре знаю.
Швидше. Один-два. Річарде!
Бачиш, мамо? У цього дурника дві ліві ноги.
Дякую, пані. Та мені краще піти...
Ні, годі, Вісенте. Не йди. Розслабся, вдихни, зніми напругу.
Річарде, зосередься на тому, що робиш.
-Робіть те, що робить Річард. -Так.
-Якщо він може, то всі можуть. -Мамо!
І один, два, три.
Один, два, три.
Раз.
Сильніше!
Вісенте, стеж за ритмом музики.
Ти вмієш рахувати, братику?
-Річарде. -Вісенте, уже краще.
Вітаю. Перепрошую за спізнення, затори жахливі.
Гаразд, почнемо ще раз.
Варто раніше виходити з дому. Тут ключова пунктуальність.
-Це стосується всіх. -Так, вибачте. Це не повториться.
П'ять, шість, сім, уперед.
Нехай повідомлення дійде до тебе
Отак.
Скаже, як я шкодую...
Отак, сильніше.
Що прошу пробачити
Що не можу тебе забути
Сильніше!
І щодня сумую за тобою більше
Це обов'язково зараз?
У мене не було відпустки п'ять років, Марсело.
І мені вже телефонували з відділу кадрів. Вони не раді, що ми накопичуємо відгули.
Так, я розумію.
Але зараз ти мені потрібна в офісі цілодобово.
Я тобі завжди потрібна цілодобово в офісі. Та цього разу все інакше...
Не хотів казати раніше, бо це підтвердилося лише вчора ввечері,
я врешті прислухався до тебе.
Через три дні приїдуть люди із консалтингової фірми, яких я найняв.
Вони допоможуть нам реструктуризувати компанію.
Що це за реструктуризація?
Ми збираємося скоротити діяльність.
Я перевірив цифри, і ти мала рацію.
У нас значно більше персоналу, ніж потрібно.
І хай як це боляче тобі, мені й усім,
ми маємо щось із цим робити.
Скорочення?
І саме тому ти потрібна мені з цими консультантами цілодобово
протягом наступних трьох місяців.
Один, два, три...
-Уже звучить значно краще. -Дякую.
Вибач, я винен?
Мамо, краще не стає.
Я бачу великий прогрес.
Ви двоє працюйте, поки я приготую каву.
Ви на довгому шляху. З цукром чи без, Вісенте?
Без цукру. Дбаю про здоров'я. Дякую.
-Мамо, мені... -А тобі нічого,
поки не навчишся бути хорошим колегою, ясно?
Друже, дозволь сказати прямо,
зроби собі й мені послугу і здайся.
Я бачу, що ти сильно стараєшся, але ти не зможеш продовжити.
Тобі треба пройти довгий шлях.
Твоя мама каже, уже краще.
Годі. Моя мама — реінкарнація Чорної Мадонни.
Вона не хоче тебе образити.
Але ти... не народжений для танців.
Ходи, принцесо, чай охолоне.
Можемо трохи погратися?
Глянь, це твій чай, гаразд?
Схоже, юна леді, що ви довгенько гралися.
Ми говорили, що ти повернешся до домашньої роботи.
Але чай...
Чого хочеш?
Нам треба поговорити.
Нам нема про що говорити, Алексе.
Я вимагатиму опіки над нею.
Очевидно, що це місце не підходить Лілі.
Ти працюєш щоночі і спиш удень.
Ти досі п'єш і не хочеш змінювати божевільний спосіб життя.
А якщо я скажу тобі, що це неправда?
Я більше не працюю вночі. Тепер я співаю з Андресом Сепедою.
Ми готуємо альбом і їдемо в тур.
Можеш засунути свої погрози туди, де Макар телят не пас.
Що це за молодик?
А це не твоя справа.
Краще знайди юриста. Він тобі потрібен.
Мої вітання Лілі.
Сепеда?
Мій друже, окружна прокуратура може знайти підстави
видати ще один ордер на твій арешт, і тоді ти облажався.
Тому пропоную тобі давати драла, і що швидше, то краще.
Як ви можете таке радити?
-Ви мій юрист. -Саме тому.
Я кажу, як воно є.
Пам'ятай, ти вийшов через кінець терміну,
а не тому, що довів свою невинність.
Будьмо.
Пане, річ у тім...
-Я не можу тікати прямо зараз. -Чому ні?
Ну... У мене є робота.
Так, робота чи хтось, з ким маєш секс?
Ну, і це теж.
Оце так персонаж, це чудово. Будьмо.
До речі, пане...
Її звати Джанет.
У неї проблеми з колишнім чоловіком.
Він хоче забрати в неї дочку.
Не знаю... Може, ви могли б їй допомогти?
Можете дати якусь юридичну пораду абощо?
Я у відчаї
Щодня сумую більше за тобою
-Коротша пауза. -...чотири, і...
Стійте! Ви всі починаєте першими. Уперед.
П'ять, шість, сім, і...
Кажучи тобі
Що я каюсь
Що я прошу вибачення
Що я не можу тебе забути...
Ну ж бо. Ну. Усміхнися.
Вибачте за це. Я не знаю, що сталося.
Росаріо зазвичай дуже пунктуальна, а сьогодні...
Ну...
Ми готові почати зустріч прямо зараз.
Вибачте. Затори просто жахливі.
Приємно познайомитися, я Росаріо Ібарґуен.
Ви вже почали?
Так.
Ну ж бо.
-Гарного дня. -До зустрічі.
Дякую.
Можеш мені сказати, що з тобою відбувається?
Ти вперше спізнилася, а це була дуже важлива зустріч.
Крім того, що за ставлення? Ти поводилася з консультантами, як з ворогами.
Я ж сказала, затори жахливі.
Прошу, Росаріо, будь креативнішою.
Я кажу правду.
А чому ти була з ними агресивною?
Я тільки висловила свою думку, Марсело.
Ти так не думала два місяці тому.
Дозволь нагадати, що ці консультанти тут завдяки твоїм звітам
і рекомендаціям в них.
А якби я сказала, що поспішила з висновками?
Перше, що маємо зробити, знайти роботу на повний день для цієї жінки.
Робота в хорі. Вона рахується?
Так, рахується. Але стабільна робота має бути ефективнішою.
Пам'ятай, брехня, яку ти сказала своєму чоловікові про Андреса Сепеду,
не піде тобі на користь.
Я не могла дати цьому ідіотові принижувати мене.
Так, люба. Зараз найкорисніше триматися холодно.
А загалом, у нас є шанс побити його чи ні?
Так мило, що він каже «ми».
У нас буде гарний бій.
Мій друг тримає кол-центр, і він завинив мені.
Я попрошу його дати тобі там роботу.
Та мені доведеться піти з хору.
Ну...
Це було б ідеально, але залежить від тебе.
Марсело був шокований.
І?
Це буде довгий бій з ним і консультантами.
Він має намір скоротити штат.
І якщо хочу переконати його не робити цього, маю запропонувати альтернативу.
У тебе вона є?
Поки ні.
Але я її пошукаю.
І мені на це потрібен час.
Завтра... перед репетицією в театрі,
я піду з хору.
Ні, не роби цього зі мною. Прошу.
У мене сімейні обставини, пане Умберто,
я маю поїхати з міста.
Залишся на репетицію, а потім поговоримо. Згода?
Ми готові?
-Ні, ми не готові. Гаразд. -Пане Маріо... Друзі, прошу.
Хочу, щоб ви вбили собі в голови чотири речі, якщо маєте голови.
Перше, я хочу справжніх співаків. Справжній артистів.
Продюсери хочуть статистів, і ось вони ви, статисти.
Тому я стежитиму за вами. Не відводитиму очей.
Друге, не люблю, коли огризаються. Моє слово — боже слово.
Третє, я не дозволяю помилок.
Четверте, у цьому проекті є лише дві незамінні людини,
Сепеда й Бог. Хто тут Бог? Я. Це ясно?
Хто цей хлопець?
Режисер. Репетируймо.
Вихід госпел-хору. Вихід.
-Уперед, бігцем. -Вихід, вихід, вихід.
Ні, ні, ні. Усе, стоп!
Умберто!
-Умберто! -Так, пане.
Що в «я не дозволяю помилок» було неясно?
Яка частина?
У пані проблема зі стегном, їй потрібен час, щоб вийти.
І що ти хочеш, щоб я робив?
Зателефонував хірургові, щоб той зробив операцію?
Забери цю стару звідси. Вона заважає, вижени її.
Поговорімо про складну ситуацію.
-Люди, ходімо... -Отож, Умберто.
Моя мама має піти?
На жаль, ритм у хореографії дуже важливий...
Ти знущаєшся, друже?
Якщо все так, то я теж іду. Я не казав тобі, мамо?
Рано чи пізно ці люди нас підведуть.
Умберто?
Не хочу так чинити з тобою, але якщо не буде пані Лоренци, то і я йду.
Гаразд, друзі, не будьмо такими радикальними.
-А якщо ми всі підемо? -Що?
Час грає на нас. Шоу скоро. Вони не знайдуть інший хор.
Режисер сказав нам, що тут немає незамінних.
Окрім Сепеди й нього. Ви його не чули?
Я його викликав.
Умберто, друзі! Як усе йде?
Пане Андресе.
Іде так собі, пане Сепеда.
Чому? Що сталося?
-Він лає його за образи. -Молодець.
Думаю, ми стали ворогами з гером режисером.
З богом.
Ми сповільнимо вихід хору на сцену.
-Так, пане. Дякую вам. -Ні, не дякуйте мені.
Якби це залежало від мене, я б вас вигнав.
З чого ви смієтеся?
Але оскільки ви поскаржилися Сепеді, мушу вас терпіти.
Але це не триватиме вічно, бо ви в мене отут. Тут.
Рано чи пізно я вас повикидаю на вулицю, як собак.
Це не триватиме вічно.
Хто ви, люди? Ви — невдахи.
Посередності, які вдають артистів.
Ви тут тільки тому, що Сепеда добрий.
Значно добріший, ніж слід.
Ви всі припустилися помилки. Ви стали проти бога.
А бог не любить змагатися з маленькими людьми, як-от ви.
Хочете війни? Буде вам війна. І ви в ній програєте.
Іще одне. Я подбаю,
щоб усі двері для вас зачинилися назавжди.
Вони зачинятимуться так, перед вашим носом.
Це тому, що ми темношкірі?
Ні. Я дам йому...
Заспокойтеся, усі. Прошу, спокійно.
Цей ідіот оголосив нам війну, і він матиме війну.
Нас так просто з цього шоу не викинеш.
То ти не пішла.
Ні.
Я не пішла.
Не знаю, як я зможу
бути в компанії і в театрі одночасно, але це байдуже.
Ми не дамо йому перемогти, або я не Росаріо Ібарґуен Касьєн.
Нічого так не об'єднує групу, як спільний ворог,
і не відновлює віру в командну роботу.
Люди, ми маємо показати цьому селюку,
що рабство в Колумбії закінчилося 171 рік тому.
Маємо продемонструвати йому волю і завзятість раси.
Так.
-Повагу темношкірим. -Так.
А тебе, Вісенте, я офіційно оголошую темношкірим.
Так, це моя раса.
Отакої!
Вісенте, притримай коней, брате.
Зараз, як ніколи, хору потрібно вистояти.
Ми покажемо цьому снобові, на що ми здатні.
Що, ти мені не віриш?
Так,
я тобі вірю.
Просто... ти мені
подобаєшся, Джанет.
Ти зачаровуєш мене, ти...
Не помиляйся.
Попри ваш контакт з Лілі й те, що ми колеги,
я не забула, що ти зробив зі мною.
Крім того, зараз я не шукаю стосунків.
Тож сконцентруймося на важливому.
Ти головна.
ШВЕЙНА КРАМНИЦЯ
-Це твоє? -Так, моє.
-Ти вже міряла? -Так.
Щиро дякую.
Погляньмо.
О, це чудово.
-А де твоє? -Я хочу, щоб ми це спробували.
Щиро дякую.
Марсело, послухай мене, гаразд?
У мене на цю дату запланована поїздка з Антоніо...
Ні. Ти мене не розумієш.
У мене певні проблемами з моїм шлюбом.
І якщо ми не зробимо щось зараз, усі піде під три чорти.
Так.
Я залишу тобі... Залишу тобі папери з пропозиціями,
щоб ти їх вивчив і виправив.
Я хочу попросити тебе.
Не приймай рішень до мого повернення.
Гаразд, дякую.
-Привіт, Джанет. -Що сталося?
Вибач, що турбую, але прийшов лист.
Лист від кого?
З сімейного суду номер 23, Джанет.
І що там написано?
Там написано, що ти маєш бути там через три дні на першому слуханні
щодо опіки над дівчинкою.
Звідки у вас цей номер?
У нас є твій номер, друже.
Ми дуже ефективні. Ми знаємо, де ти живеш
і що робиш. До речі, ти готовий до прем'єри?
Може, я прийду подивитися на тебе.
Чому ти мені телефонуєш?
Чому?
Нагадати тобі, що ти винен нам гроші.
І попередити, якщо ти їх не заплатиш через місяць,
хор матиме
гратися з ляльками, або не знаю...
Просто подумай про це, друже.
Коли ти припиниш курити це лайно?
-Руки вгору. -Угору. Гляньте на цього повільного.
-Тримайте, ліворуч, вгору! -Стара рухається швидше, ніж він.
Відчуйте світло.
-І повільно вниз. -Відчуйте світло.
-Стійте. -Було не повільно.
Іще раз.
Мені знову доведеться з цим миритися?
Це було важке слухання. Адвокат колишнього Джанет не відступав.
Звинуватив її в безвідповідальності.
У тому, що вона не проводить час з донькою, забагато п'є,
водить додому чоловіків...
і що вона бреше.
Він легко дізнався, що її робота з Сепедою
здебільшого несправжня.
Що вона просто статистка.
Це був важкий удар.
Тобто як це — вона спить?
Якщо чесно, вона дуже п'яна.
Вона знала, що сьогодні відкриття.
Так, я знаю.
Сьогодні в неї була зустріч у сімейному суді,
їй повідомили погані новини, тому в неї криза.
Тільки не це. Не сьогодні.
Марсело тут.
І він з інвесторами.
Люба, просто зараз ти маєш заспокоїтися, гаразд?
Проблема в тому, що він вважає, що ми в поїздці.
Але якщо він побачить когось із нас, у мене будуть проблеми.
Ні, люба, він не помітить, що я тут. Не хвилюйся.
Мені потрібно, щоб ти робила те, що я сказав.
Усі мають бути на сцені за п'ять хвилин.
Усі. Гаразд?
-П'ять хвилин. -Так, пане.
Вісенте.
Що сталося? Поговорив з Джанет?
Вона вдома. Дуже п'яна.
Лайно. Що робитимемо?
У нас пів години, щоб привезти її сюди.
-Гаразд. -Лишилося чотири хвилини.
Так, пане.
І?
Ти водиш мотоцикл?
Доброго вечора, Богото.
Я почуваюся
Ніби маю час І тисячу пісень для вас
Маю історії Маю, що розповісти вам
А сьогодні ви прийшли І свою руку
Я вам дам
Джанет, ти мене чуєш?
Думаю, зараз ти відчуваєш те саме, що я відчував кілька тижнів тому.
У мене був дім, бізнес,
жінка, яку я обожнював...
Жінка, яка втомилася жити з невдахою.
Дійшло до того, що я відчув, ніби я вдома не потрібний,
що я зайвий,
що стою на її шляху.
Їй навіть було соромно за мене.
Я почувався нещасним.
Повір мені, це найгірше.
Я не знаю...
Чи то по інерції, чи під тиском Умберто
я приєднався до хору без певних надій.
Але зараз я почуваюся частиною чогось,
що я якимось чином потрібний.
Я знайшов маленьке місце у світі.
Знаю, це не триватиме вічно, але поки триває,
зроблю все, щоб це захистити.
Тому я тут.
Бо ти частина того, що тримає мене живим.
Мені це так потрібно зараз.
Мені не потрібно більшого.
Але й не потрібно меншого.
Прошу, допоможи мені.
І допоможи собі.
Не думайте про сумне минуле
Не відкидайте його, якщо варті любові
Посидьте зі мною поруч Подивіться на день
Що починається
Я почуваюся
Ніби маю час І тисячу пісень для вас
Маю історії Маю, що розповісти вам
А сьогодні ви прийшли І свою руку
Я вам дам
Я почуваюся
Босе, що відбувається?
Вісенте не дзвонив.
-Вони мають уже їхати. -Як щодо Андреса й Ніни?
Як думаєте, чому їх тут немає сьогодні?
Вони поїхали в Калі на виступ.
Ми маємо вірити в Бога.
Так і є.
Я йду, несучи все, що дав тобі
Я йду залишивши своє життя тут
Вісенте, вибач, але на такій швидкості ми ніколи не доїдемо.
Пусти мене за кермо.
Спокійно. З усією влитою в мене кавою і сказаними тобою словами,
я цілком бадьора.
Гаразд, зроби це.
Не турбуйся, я вмію водити, тож зі мною ти в безпеці.
-Умберто, слухай. Тепер ти. -Гаразд.
Народе... Нарешті.
Уперед, швидко.
Уперед. Швидко.
Віддайте все, що маєте. Ні пуху, ні пера.
Вихід госпел-хору.
Мої пісні мандрують
З вітром
Емоції переросли в плач
Дим каже
Що ти не відповіси
Але я буду наполягати, поки не повернешся
Я надіслав тобі повідомлення в пляшці
Воно залишається в морі Твоєї байдужості
Знаю, я винен, що ти мене не любиш
Що я можу зробити, щоб ти зрозуміла?
Нехай повідомлення дійде до тебе
Скаже, як я шкодую
Що прошу про прощення Що не можу забути тебе
Нехай повідомлення змусить тебе задуматися
І нехай переконає тебе повернутися
Я у відчаї З кожним днем я сумую за тобою більше
Якби я міг поговорити з тобою телепатично
Ти б відчула, як сильно я можу тебе любити
Якби мої почуття могли досягнути тебе
Тобі було б легко пробачити мені
Нехай повідомлення дійде до тебе
Скаже, як я шкодую
Що прошу про прощення Що не можу забути тебе
Нехай повідомлення змусить тебе задуматися
І нехай переконає тебе повернутися
Я у відчаї З кожним днем я сумую за тобою більше
Ти розбила моє серце
Тиснеш на рани
На прощання ти мене відпустила
Нехай повідомлення дійде до тебе
Скаже, як я шкодую
Що прошу пробачити
Що не можу забути тебе
Нехай повідомлення змусить тебе задуматися
І нехай переконає тебе повернутися
Я у відчаї
З кожним днем я сумую за тобою більше
Що не можу забути тебе
Нехай повідомлення дійде до тебе
Скаже, як я шкодую
Що прошу пробачити
Що не можу забути тебе
Ми це зробили!
Ми це зробили, мамо! Ми це зробили.
-Ми це зробили! -Стільки емоцій.
Бачите, це можна зробити? Чудово. Божественно.
Зробіть послугу.
Можете пояснити, що ви святкуєте?
Бо я не розумію.
Що ви святкуєте? Це було лайно, а не виступ.
Темп був поганим, ви вступили пізно, і всі перегравали.
Це було жахливо!
Вітаю, друзі! Ви були фантастичні! Я в захваті.
Я вас просто обожнюю.
Я вас усіх люблю і я вдячний.
Дякуємо, маестро.
Вітаю.
-Дякуємо. -Дякуємо, що оцінили нашу роботу.
Ви йому вірите?
-Він артист. -Знаєте, чому він це каже?
Бо він у захваті від шоу. І бо йому вас шкода.
А мене це не влаштовує.
Поки не святкуйте.
Я не дозволю більше жодної помилки.
Я не даю другого шансу й не знаю жалю.
Ні. Я цього не відчуваю.
Ви побачите, хто я.
«Ви побачите, хто я».
-Як ти? -Добре, дякую.
-Як твоя поїздка? -Дуже добре.
Змогла владнати питання з Антоніо?
Ми на правильному шляху.
Ви на правильному шляху, це добре.
Повіриш, я бачив шоу.
І ці темні окуляри й кучеряве волосся дуже тобі личили.
Я тобі не казала, бо не знала, як ти відреагуєш.
І не знала, чи щось із цього вийде.
Але якщо хочеш, щоб я була цілком чесною,
мені подобається бути в хорі.
Настільки, що якби мені довелося обирати між хором і цією компанією,
для якої я стільки зробила, я б вибрала хор.
Тому я зрозумію, якщо ти попросиш мене написати заяву на звільнення.
Тільки прошу дозволити презентувати пропозицію, яку я тобі надіслала.
Це останнє, про що я прошу.
Я мушу це зробити для всіх моїх колег.
Ні, я просто хотів тебе привітати.
Я в захваті від шоу.
І, Росаріо, не треба нічого презентувати.
Я прочитав пропозицію, вона чудова.
Консультанти їдуть сьогодні пообіді,
і ми все виправимо, не звільняючи нікого.
Я іноді думаю... Ні, не іноді. Ти завжди права.
І ми зобов'язані цим людям.
Думаю, ми залучимо їх до прийняття рішення.
Дякую.
Те, що я тобі скажу, залишиться між нами двома.
Я чув, що, можливо, шоу буде міжнародним.
Ти жартуєш.
Це правда. Є запрошення поїхати в США, що думаєш?
Я тобі не вірю.
Що відбувається?
Умберто?
Радий знайомству.
Певен, ти знаєш, що цей красунчик
був у в'язниці два роки
за крадіжку і шахрайство.
А вийшов, бо судова система неефективна.
Але найголовніше, що за час перебування в «університеті»
цей красень наробив купу боргів.
Боргів, що дозволяли добре жити.
Боргів, які не сплатив і, якщо не сплатить, це коштуватиме йому життя.
Отож
є два варіанти.
Перший,
або ви всі платите
за цього хлопця,
або вам доведеться знайти іншого темношкірого для хору.
Бо ми порвемо цього хлопця на клоччя.
Що скажеш?
Я не знаю як, але я поверну йому гроші, гаразд?
Клянуся Сан Пачо.
Тобі треба заробити гроші, які ти винен.
Те, що я тобі дав, купить тобі час, але не владнає проблему.
Можна мені лишитися в хорі?
Коли настане час платити, сезон закінчиться.
Я побачу, що зможу зробити.
Яке лайняне шоу, друже.
Віко,
то ти знаєш злочинний світ?
Бо мені потрібна послуга,
і я хочу її оплатити.
Набридло, що до мене ставляться, як до ідіота.
Я був у поліції.
Їх арештували за фізичне насильство.
Чому?
Вони побили чоловіка, який зустрічається з дружиною Вісенте.
Так і знав.
Знав, що цей білий створить проблеми.
Такі люди завжди лажають. І він налажав.
Ні, Річарде. Я не дозволю тобі казати такого про Вісенте.
Ти забув, що сам офіційно проголосив його темношкірим.
Мамо, одне з іншим не пов'язане.
Припини виправдовуватися. Поговоримо про це пізніше.
Гляньте. Не так я його виховувала.
-Мамо, але ти знаєш... -Годі. Заспокойся.
Ніна й Андрес виступлять замість Віко й Вісенте сьогодні,
поки ми з цим розберемося.
Вибач, що відкрив рота.
Але це буде чудовим приводом для білого хлопця Маріо
викинути нас з хору.
Чому?
Йому потрібен хор, і він отримає хор.
-Не кажіть, що я не попереджав. -Репетируймо, прошу.
Умберто, ну ж бо.
Скажи мені.
-Ти вважаєш мене ідіотом, так? -Ні, пане.
Думаєш, я не помітив, що двох людей немає?
Сімейні обставини, вони не змогли прийти.
Що?
Сімейні обставини, вони не змогли прийти.
Сімейні обставини.
Отже, якщо чийсь тато потрапив у рибальську сітку,
або якщо каное чиєїсь мами тоне, це моя проблема, так? Не твоя.
І вихід — поставити шоу під загрозу й почати імпровізувати.
Пане Маріо, Андрес і Ніна справжні співаки госпелу.
Ба більше, вони були з нами весь час. Вони знають шоу.
-Вони професіонали... -Годі.
Послухай мене, Умберто.
Якби продюсерам були потрібні професійні співаки,
у нас би були професійні співаки. Але нам потрібні статисти.
Ось як ці люди тут, статисти. Ось чому ви тут.
Тому мені потрібен той самий хор,
або це буде останній раз, коли ви виходите на сцену.
-Це ясно? -Так, пане.
Цілком ясно, пане Маріо.
Що сталося? Так. Я тут з чоловіком без смаку.
А потім прийшла поліція і сказала нам, що адвокат вніс заставу.
-Процес досі... -Триває.
Але ми змогли піти.
Адвокат?
І де ви двоє взяли адвоката?
Це найдивніша штука. Ми нікому не телефонували.
Отож, друзі?
-Не уявляю. -Святий Дух.
Я звернулася до нього вчора увечері, і він зробив, щоб це сталося.
Це мило, пані Лоренцо. Я рада, що з вами все гаразд.
-Дякуємо. -Про що ви в біса думали?
Як ви могли ходити, вдаючи, що ви бандити?
Ви не подумали про всіх інших?
Можете робити зі своїми життями що завгодно, мені байдуже.
Але, на жаль, це шоу вимагає одну й ту саму групу щоразу,
і я прошу вас про це, поки сезон не скінчився,
докладіть зусиль, щоб зберегти почуття відповідальності.
Після цього ви всі можете піти до біса. Сподіваюся, більше ніколи вас не побачу.
Усе пройшло дуже добре, як завжди.
Так, Умберто був розлючений на Вісенте й Віко.
Вони ледь встигли.
До речі, я тобі не подякувала за те, що ти зробив.
Ти врятував наші життя.
Залюбки, кохана.
Так, але що вони тобі сказали?
Це зробив Святий Дух. Як тобі таке?
Так? Це моя нова кваліфікація?
Мені подобається. Що ж, я знижу ціну на свої юридичні послуги,
але ти винна мені заставу.
Заплачу, коли буду вдома.
У мене є ідеї, які тобі сподобаються.
Звучить дуже добре.
-Цілую. -Гаразд, люба.
До скорого, мій любий юристе.
Поговоримо пізніше.
Підписуй. Підписуй отут. Отак.
-Хай Бог поверне тобі. -Дякую.
-Щиро дякую. -Ні, тобі дякую.
-Дякую. -Дякую.
І це немала сума.
Вибач, для тебе в мене немає нічого.
Маю вирахувати те, що ти винен Джанет, і те, що винен мені.
Ти хочеш з нею поговорити?
Ні, залишимо все так. Дякую.
Віко.
Дуже необхідне полегшення у твою скрутну годину.
Вважай це бонусом.
І нікому не кажи.
Дякую.
Хлопці, дівчата.
Завдяки вам усім, це шоу
стало не тільки реальністю, але й успіхом.
Тому я хочу, щоб ви собі зараз поаплодували.
Також у мене є новини, які вам сподобаються.
Ми підписали контракт з муніципальним театром Медельїну,
і вони хочуть, щоб ми провели місяць у місті вічної весни.
Ще одне, я хочу, щоб ви...
поаплодували нашому госпел-хору,
з яким ми прощаємося сьогодні. Це їхнє останнє шоу.
Прощальні оплески.
Пане Маріо, слухайте.
Поясніть... Ми не виступатимемо у Медельїні.
Саме так. Ви не їдете.
Прошу, зрозумійте, ми не можемо витратити цілий статок
на квитки,
готелі, їжу, оскільки ви, друзі, багацько їсте,
добові, якщо ми можемо знайти людей, які нам допоможуть, там, у Медельїні,
які виконають ту саму роботу.
Прошу, зрозумійте одну річ.
Ви, друзі, не хор.
Ви просто статисти.
А статистів можна знайти будь-де.
Гарного останнього шоу.
Сьогодні мені болить, отут... Чао.
Я йому вріжу...
-Що це? -Нічого, пане Маріо.
Скажи, якщо можу допомогти.
Ми поговоримо про це між собою.
Почекайте, щоб усі пішли.
Ви цього не зробите.
Пане Умберто, ми маємо щось зробити. Ми це дозволимо?
Ми — частина цього шоу.
Ми — важлива частина, ви самі це казали.
Ми дозволимо цьому довбню нас зневажити?
Він хоче, щоб ми почувалися хробаками.
Ми відповідальні перед паном Сепедою, а він — хороша людина.
Ми не можемо його покинути.
-Що ми можемо? Вони нас не хочуть. -Поговорімо з ним.
Пані Лоренцо, зараз проблема в тому,
що йдеться не про добру волю, а про бюджет.
І що? Ми втратимо пильність і нічого не робитимемо?
Ми поїдемо в Медельїн.
Поїдемо в Медельїн на віслюку, на машині, в каное, як вийде.
У мене там кузина, в якої може жити четверо з нас і...
Ну, в мене дядько живе в Хардіні. Це не зовсім Медельїн, але поруч.
І в нього ферма. Там можемо поселити більше людей. Вона доступна.
-Правда? -Так.
Люди, стійте. Хвилиночку.
Навіть якщо ми поїдемо на автобусі, у нас немає грошей на квитки.
І як щодо їжі?
Можемо щось зробити, щоб знайти гроші. Не знаю, розіграш, базар, ярмарок.
Гра в бінго. Я можу безкоштовно стригти.
Я можу співати.
Не знаю, як можу допомогти, але зроблю все, що треба.
Оце бойовий дух.
-Отож? -Умберто?
Гаразд.
Ми не помираємо з голоду.
І ми не мертві, тож, Медельїне, чекай нас.
-Гаразд? -Добре.
-Пані Лоренцо, ходімо зі мною. -Так, ви дипломатична.
Звісно, що?
-...вона дуже гарна. Коли приходить... -Пане Андресе.
Можна вас на кілька слів?
Ні. Ми маємо йти.
Пане Андресе, вибачте...
Ми розуміємо, що для шоу в Медельїні, через бюджетні обмеження,
є труднощі в тому, щоб взяти нас з собою.
Неможливо. Так, дуже прикро.
У нас є пропозиція.
Ми можемо поїхати в Медельїн і виступати там на шоу
за ту саму суму, яку ви нам платите тут, у Боготі.
Ні.
Ми не хочемо здаватися претензійними. Але ми потрібні шоу
і ми не хочемо кидати вас зараз.
Ну... Я вважаю, це чудова ідея! Як добре, Маріо. Уявляєш?
Ми можемо допомогти їм оплатити поїздку, ви, друзі, зупинитеся з нами в Медельїні.
-Дякую. -Звісно.
Дякуємо, пане Маріо. Щиро вам дякуємо.
-Маріо. -Щиро вам дякуємо, пане Андресе.
Дякуємо, благослови вас боже.
Друзі, ми їдемо в Медельїн.
Ми їдемо в Медельїн!
НАПОЇ
ЛАСКАВО ПРОШУ — КАЗИНО
ТАРО - МАДАМ ТУТУ
Пані та панове.
Краще й бути не могло.
Це був велетенський успіх. Ми їдемо в Медельїн.
Ще раз.
Ще раз. Я маю вивчити пісню дорогою до Медельїна.
-Хочете перекусити? -Так.
Гаразд, скоро зробимо невелику зупинку.
-Чудово! -Гаразд?
Так, але ми не можемо затримуватися надовго.
Біль змило Морською водою
Усе гаразд
Біль змило Морською водою
Усе гаразд
Біль змило Морською водою
Умберто, що ми можемо зробити?
Ці хлопці близько.
Нічого немає, босе.
-Що? -Я нічого не знайшов.
Ви знаєте, де гроші?
Ну ж бо! Де гроші?
Я вам уже сказав.
Віко взяв гроші.
Я маю перепросити, особливо перед дамами,
за цю дуже незручну ситуацію.
Це не від мене залежить. Маю виконувати накази, розумієте?
І я маю знати, де ваш друг Віко.
Може, хтось знає, куди він подався?
Знаєте, що станеться, якщо я не з'явлюся з Віко?
Знаєте, що станеться?
Може, вийду на пенсію.
Але вийду на пенсію у труні.
О боже.
Ой, бідний хлопець.
Ви не знаєте нічого про мене, я одружений чоловік.
У мене дві доньки в університеті.
Мої дві дівчинки, якщо мене не буде, хто оплатить їхнє навчання?
Хочу, щоб ви зрозуміли, який це біль для мене.
Дружина не може працювати, якщо я не працюю, хто оплатить навчання?
О, як це боляче.
Годі, босе. Збадьоріться.
Я попрошу тебе про послугу.
-Ні. -Ні.
-Стійте. -Я вимушений це зробити.
Якщо ви, друзі, не скажете мені, де Віко, я вбиватиму вас одне за одним.
Що ще я можу?
-Опустіть це. -Прошу, скажіть мені...
Я не хочу цього робити, але якщо ви мені не скажете, я муситиму...
Ні, він у Пальмірі!
Він у Пальмірі. Сказав, що провідає родину.
Але де в Пальмірі? Пальміра велика.
Питайте про Герасів, їх там знають.
Він сказав, його мама хвора, і він її відвідає.
-У вас перевага... -Якщо ви мені брешете...
Якщо хоч один збрехав мені.
Клянуся дружиною, пане Гус.
Я теж сімейний. А у вас, хлопці, є машина.
Поспішіть, і зловите його. Клянуся.
Клянуся богом і своїми доньками,
-якщо ви брешете... -Ні.
Не змушуйте мене вбити одного з вас, щоб довести мою серйозність.
-Ні. -Може, уб'єш одного з них?
Ні.
-Пане Гус! -Вам не треба нікого вбивати.
Друзі, поїхали. Швидше, будь ласка.
Невже це з нами відбувається?
Я хвилююся за Віко. Схоже, вони погані люди.
Погані?
Вісенте, чому ти його так здав?
Ми все одно втратили друга.
Ми не хотіли, щоб на нього полювали вбивці.
То один із нас мав відповідати за наслідки?
-Річарде, не будь дурним. -Спокійно.
-Спокійно! -Годі, родино, спокійно.
Віко не поїхав у Пальміру, на автобусну станцію чи ще кудись.
Усе гаразд.
Хочете побачити його повідомлення?
Умберто і Вісенте скажуть вам, чому я вас покинув.
Але якщо ви дивитеся це відео, звісно...
Ви зустрілися з людьми, які за мною женуться.
Перше, я хочу перепросити за всі незручності
і я маю сказати, що для такої хлопця, як я,
який у житті не мав нікого і нічого, ви, друзі...
найкраще, що зі мною сталося.
Я не знав...
Я не знав, як це — любити когось, або щоб мене любили,
і ви, друзі, дали мені цю нагоду.
Маю надію, ми знову зустрінемося.
Але поки мені краще бути осторонь.
Вісенте знає, де гроші, отож...
Не хвилюйтеся про це.
Щасти з паном Маріо, і я певен, Умберто розбереться з тим,
що мене немає.
Джанет...
Обійми дівчинку від мене.
І дбай про неї.
Добре дбай про неї. І дбайте одне про одного.
Я завжди носитиму вас у своєму серці.
Пильнуйте, гаразд?
Алло?
Так, це я.
Хіба ми не надурили тих людей?
Схоже, що ні.
Вони щойно сказали мені, що Віко у них.
І якщо ми не принесемо їм гроші, вони його вб'ють.
-Не знаю. Це може бути пастка. -Ні.
Я йому телефонував, він не відповів.
Маємо телефонувати поліції. Це єдине рішення.
Вони заборонили це робити.
Ми не можемо ризикувати. Вони можуть нашкодити хлопцеві.
Маємо дізнатися, чого вони хочуть.
Ох, пані Лоренцо.
Ми маємо дізнатися?
Так. Ми не дозволимо вам робити це самому. Чи як?
Ми можемо десь лишити інших, але ми їдемо з вами.
Ну, це не всі гроші, які я очікував. Але мені шкода, що ми вас переслідували.
Але я міг би отримати зиск з вашого буса.
Де Віко?
Приведи темношкірого.
Хочу вам усім подякувати
від свого імені та від імені своїх дочок за вашу солідарність.
Так, ви врятували нам життя.
Що вивчають дівчата?
Старша вивчає право. Хоче бути в Конгресі.
А молодша вивчає криміналістику.
Вона хоче стати окружним прокурором.
Ви маєте пишатися.
Я дуже пишаюся, вона найкраща в групі.
Ти налякав мене до смерті.
Вибачте мені, але щасливі кінці...
У мене емоції шкалять.
Отож? Що робитимемо?
Поїдемо в Медельїн і виконаємо свою роботу.
Мамо, ти розумієш, що в нас немає грошей? Немає машини, про час я вже не кажу.
Зараз має починатися репетиція.
А ми туди ніяк не потрапимо.
Ти певен, що зможеш?
Нізащо.
Кохаю тебе.
МЕДЕЛЬЇН
-Так. Тут. -Маріо.
-Пане. -Як усе йде?
У мене все добре, пане. Але хор досі не з'явився.
Клятий хор так і не з'явився. Я вас попереджав.
Навіть не зателефонували.
Не відповідають на мої повідомлення. Нічого.
-Думаєте, з ними щось сталося? -Звісно.
Знайшли роботу там, де їм більше платять.
Отакі вони. Я вас попереджав, пане.
Шкода. Вони мені так подобалися. Такі хороші.
Не хвилюйтеся, маестро. Я вже знайшов нам іншу групу в Медельїні.
Значно кваліфікованішу за ті самі гроші. І здоровішу.
Бо ті були зіпсовані.
Вони були поганими людьми, бачили їхні татуювання?
Чоловіки з сережками, волоссям...
Гаразд, Маріо. Добре.
Друзі, я маю зізнатися.
Я не секретарка.
Я директорка міжнародної компанії
й одружена з дуже успішним юристом, який...
витяг Віко й Вісенте із в'язниці.
Його фірма консультує шоу, в якому ми виступаємо.
Ви мені не вірите?
Так, віримо. Ми це вже знали.
Я підслухала тебе, коли сталася прикрість з Вісенте й Віко.
І я їм усе розповіла.
-І чому ви мені не сказали нічого? -Не думали, що є потреба.
Це просто, знаєш...
У цій групі немає значення, звідки ти.
Ми більше не думаємо про гроші
чи інші дурні речі, які важливі іншим людям.
Ми разом, тому що нам подобається бути разом.
Бачиш? Ми знаємо, що ми не змінимо світ, але...
Ми всі змінилися за цей час.
І це було потрібно нам усім.
Це моя Лоренца!
Я зміг їх викинути звідси.
Ні.
Ні. У нас була угода, і ви не з'явилися. Ідіть.
Ви дарма сюди приїхали. Ідіть геть.
Ми вже провели репетиції з іншими людьми. Усе пройшло чудово.
Пане Маріо, ми дуже добре розуміємо, що ви нам сказали,
але ми доклали чималих зусиль, щоб дістатися сюди.
Ми пройшли через пекло.
І якщо ви вирішите, що ми не можемо виступати,
бо не були на репетиції,
ми це приймемо, зрештою, ви тут бос.
Ви — Бог.
Але якщо так станеться, перш ніж ми підемо,
я особисто зроблю так, щоб ваше риб'яче обличчя
крутилося на столі, як стара вінілова платівка.
Щоб ви пам'ятали, що статистів треба поважати.
-Охороно! -Тиран!
-Охороно! -Сарданапал.
-Друзі! Ви приїхали. -Пане Андресе.
-Ми обіцяли, пане Андресе. -Дуже добре. Дякую вам.
Маестро, вони погрожували мене вдарити.
Вони казали неприйнятне про моє обличчя.
-Мені погано, пане. -Знаєте що?
Вважаю, це чудово, що ви тут. Мені спокійніше, коли ви на сцені.
Тому щиро вам дякую. Насолоджуйтеся. Радий, що ви тут.
-Дякуємо, пане Андресе. -Ходімо.
-Годі. -Мені погано, пане.
Друзі, на місця. Уперед.
З дороги.
З дороги. Не чіпайте мене.
Щиро дякую, Медельїне. Ми виступаємо з любов'ю до вас.
У наступній пісні йдеться про любов і прощення,
вона називається «Повідомлення».
Один, два, три, чотири.
Що сталося?
-Що сталося? -Що сталося?
Маріо. Що сталося?
Що сталося?
Що ти робиш?
Що відбувається? Що цей хор робить? Що...
-За нею. -Так.
Без страху.
Боже мій.
Цього разу вони це зробили.
Якщо можу
Подякувати тобі
Я відкрив
Що можу жити
Без страху
Ти даєш мені відчуття Що попри сірість неба
Я можу
Це мрії, мрії, мрії Роблять людей визначними
Роблять людей хорошими
У великі тріумфи Із ніг на голову
Цей світ ми знаємо Одержимість, яка збулася
Але в час, який у мене є Я маю любити і казати тобі
Дякую тобі Що я вже відкрив
Що я можу жити Без страху
Ти даєш мені відчуття
Що попри сірість неба Я можу
-Усе гаразд -Завтрашнє сонце
-Біль змиється -Витече через вікно
-Морською водою -Вона б'є мене в обличчя і відходить
Краплі дощу На моєму вікні
Морська вода
Усе гаразд Біль змиється
Морською водою
Усе гаразд
-Усе гаразд -Біль змиється
-Біль піде -Морською водою
Усе гаразд
Біль змиється морською водою
Усе гаразд
Біль змиється морською водою
Усе гаразд
Біль змиється морською водою
Усе гаразд
Біль змиється морською водою
Ти справді хочеш взяти переді мною зобов'язання, як серйозний чоловік?
Будеш любити і приймати Лілі?
Владнаєш усі свої проблеми із законом і знайдеш постійну роботу?
Ба більше,
зможеш мене любити такою, яка я є?
Невпорядковану,
трохи темпераментну.
Трохи.
Якщо хочеш спробувати зі мною, погоджуйся на все зазначене.
Без винятків.
Можна подумати трохи?
Ні.
Гей.
Так.
Так усьому.
-Дурбелик. -Ти головна.
Це твій останній шанс.
-Не змарнуй його. -Не змарную. Обіцяю.
Хіба вони не прекрасна пара?
-Ти жартуєш, мамо. -Що?
Це все вигадка. Цим людям треба владнати багато проблем.
Особливо йому.
Так. Певен, він рано чи пізно скінчить у в'язниці.
Необов'язково.
Мій чоловік прочитав його справу
і вважає, що є можливість звільнитися
умовно-достроково, якщо пообіцяє добре поводитися.
Ми говорили з експертом із сімейного права його фірми,
щоб той зайнявся справою про опіку над донькою Джанет.
Думаю, є гарні шанси виграти.
Вони знають?
А чому, думаєте, вони такі щасливі? Я їм щойно сказала.
-Ти янгол. -Ні.
Я одружена з найкращим юристом і найкращим чоловіком у світі.
З тим, хто нагадав мені, що для щастя в житті
необов'язково завжди боротися за успіх.
І що прості речі мають нам нагадувати, що ми не повинні фінішувати першими,
але маємо фінішувати.
Братику, дякую тобі.
Я вдячний вам усім, а особливо тобі,
ти перший приєднався, і я не підвів Мілену.
Де б вона не була,
я знаю, вона пишається цим хором і тим, що ми зробили.
Твоя правда. Може, вона й була тим янголом, який про нас дбав.
Я в цьому впевнений.
І це я маю тобі подякувати.
Бо все моє життя я намагався робити інших щасливими.
А після цієї пригоди, знаєш, що я думаю?
Я більше не хочу бути найкращим перукарем,
найкращим танцюристом чи найкращим актором.
Я не хочу намагатися стати артистом. Знаєш, чого я хочу?
Хочу робити, що відчуваю, що серце підказує мені робити.
Байдуже, найкращий я чи ні. І це завдяки тобі.
Дякую.
Публіка задоволена Сепедою, музикантами, шоу
і трохи хором.
Також хочу зробити оголошення. Ми зустрілися з американським бізнесменом,
який хоче, щоб ми виступили у Маямі й Нью-Йорку.
Цього разу хор...
Так, для ясності.
Я скажу це вашою мовою.
Бувайте.
Усе гаразд
Біль змиється морською водою
Усе.
Щиро дякуємо за дуже важливу інформацію.
Ми маємо узгодити дати якомога раніше.
Бо дістатися до Маямі й Нью-Йорка буде важче, ніж до Медельїна.
Радуйся, Маріє, ідіоте.
Але ми туди дістанемося... так чи інакше.
Усе гаразд Біль змиється морською водою
Усе гаразд
Біль змиється морською водою
А Маріо не поїде
Усе гаразд
Біль змиється морською водою
Усе гаразд
-Біль змиється морською водою -Танцюй, Маріо!
Що сталося? Хто в апаратній?
Дуже темно. Я оточений.
Охороно! Хто мене торкнувся?
Чоловік чи жінка? Хто це був?
Охороно, будь ласка.
Це мрії, мрії, мрії
Роблять людей визначними Роблять добрими
Змушують тріумфувати Усім тілом
Світ, який знаємо, Може одного дня скінчитися
Але час, який у мене є, Для того, щоб любити й тримати тебе
Дякую тобі Я виявив
Що можу жити Без страху
Так, ти змушуєш мене відчувати
Коли небо сіре
Що я це можу
-Нічого -Як сонце вранці
Нічого поганого
-Крізь вікно -Печалі змиваються
-Морською водою -Чиста вода
бризкає на обличчя і йде
-Нічого -Краплі дощу
-Нічого поганого -На моєму вікні
-Печалі змиваються -Ла-ла-ла
-Морською водою -Водою, морською
Нічого Нічого поганого
Печалі змиваються Морською водою
Нічого Нічого поганого
-Печалі змиваються -Печалі змиваються
-І біль іде -Морською водою
Вони йдуть геть
Нічого Нічого поганого
Печалі змиваються Морською водою
Нічого Нічого поганого
Печалі змиваються Морською водою
Нічого Нічого поганого
Печалі змиваються Морською водою
Нічого Нічого поганого
Печалі змиваються Морською водою
Переклад субтитрів: Альбіна Саженюк
Творчий керівник Яна Філоненко