Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PREDSTAVLJA
Da, Magda Grot. Narudžba je na moje ime.
U 12.35.
Ne, vi ne shvaćate. Točno u minutu.
Ne. Slušajte vi mene.
Danas mora biti savršeno. Isplanirano je u minutu. Bez kašnjenja.
Kakvih deset minuta? Znate li što mogu u deset minuta?
Gospođo, ja jesam mirna.
U 12.35 i ni sekunde kasnije.
Osobno ćete se pobrinuti za to. Hvala.
-Što je bilo? -Ustani.
Pozivnice?
Odobrene.
Ozvučenje?
Magda, opusti se. Sve je spremno već četiri dana.
A Zula?
Paničari?
Ne, ali možda će uskoro hoće.
Na kojoj je kavi?
Trećoj.
Slušaj, samo se sjeti…
PASOAR KRZYSZTOF MAĆKOWSKI, KRAKOV
Magda? Halo?
Opet ti grozni psi. Dolazim uskoro.
Hvala. Spašavaš me, kao i uvijek.
Nema na čemu.
Vrijeme je novac.
-Je li istina? -Što?
O šefici. Stvarno će to biti danas?
Ništa ne znam.
Držim fige!
-Zdravo. -Zdravo.
Da čujem.
Smiri se, stigla si na vrijeme da nas spasiš.
-Što je ovaj put? -Sve.
Ništa nije spremno. Tko se sjetio balona?
-Ti. -Koješta! Ovo je dječja zabava? Napokon!
Zula, imaš pravo.
Odmah se riješite balona. Koji je to vrag?
Daj mi ih.
Gdje si dosad? Nisi dodala Todda na popis VIP gostiju.
Dvostruki medeni espresso za urednicu i alpsku vodu s ledenjaka za Todda.
Stiže.
Gospodo. Malo prostora, molim.
Malo prostora, idiote!
Jutros sam ti poslala Toddov raspored.
Nije na popisu jer ima svoj popis.
-Jesi li ga vidjela? -U dobroj je formi.
-Djeluje mlađe nego što jest. -A kako se tek kreće!
Osim diskopatije, dijabetesa, hipertenzije, loših bubrega
i povećane jetre posve je zdrav.
Tako je vitak.
I zgodan.
-Srećice! -Voda s alpskog ledenjaka za malog.
-Bok. -Tko je sladak psić? Pozdravi ljude.
Tako, savršeno. Ne znam što bih bez tebe.
Ne želim to ni zamišljati. Magda, nezamjenjiva si.
-Nitko nije tako dobar s Toddom kao ti. -S Toddom?
Sa svime. Propali bismo bez tebe.
Znam to. Vidim sve. I Todd to vidi, zar ne?
Dođi, daj mi pusu.
Tako treba. Gleda oko sebe.
Dobro.
Pišaš li? Hajde, piški!
-Ovdje ili ondje? -Hej.
Bok.
Sjećaš se plana?
Krafnice, poslala si ga porukom i e-poštom.
Dodala si ga u zajednički kalendar i stavila na hladnjak.
Znači, sjećaš se?
Šalim se. Sjećam se.
Ako, ne daj Bože, danas ne bude savršeno i ne dobiješ promaknuće,
nećeš povećati gledanost glavnog kanala za osam posto u dvije godine,
nećeš postati članicom uprave i morat ćemo odgoditi vjenčanje.
Isto vrijedi za djecu
jer ćemo početi pokušavati točno 18 mjeseci nakon vjenčanja.
Vidiš? Napamet znam tvoj plan.
-Oprosti. -Moj plan?
Naš plan. I najvažnije, bez ikakvih improvizacija.
Tako je.
PASOAR KRZYSZTOF MAĆKOWSKI, KRAKOV
-Zašto si tako rano ustao? -Mogu li sad u školu?
Pokaži mi jezik. Ne tako. Kao kod doktora.
-Što radiš? -Provjeravam jesi li to stvarno ti.
Daj, tata.
Što je bilo s „Još pet minuta, tata”?
Ili „Tata, mogu li se kod kuće igrati s Trombonom?”
Imam svojeg posla.
Svojeg posla? Otkad to?
Kao pravi muškarac.
Pazi, muškarče. Nemoj zamrljati brkove.
Ovo je jadno. Opet će mi se rugati.
Baš me moraš pratiti do škole?
Ne moram, ali želim.
Dalje ću sam.
-Zato si htio ranije doći? -Tiho, tata!
Predstavit ćeš me?
Trombone. Dobro, sretno.
Što ima, klinjo?
Tata te ne prati do učionice?
Luzeru.
Hvala našim gostima, članovima uprave, novinarima, partnerima i direktorima.
To su svi?
I naravno, sponzorima.
Točno.
Trema.
Zajedno s urednicom Zulom Kot zahvaljujemo što ste nas gledali.
Sve u redu?
Da, dođite. Idući.
Bilo je odlično!
-Odlično, svaka čast. -Hvala.
-Gdje je Todd? -Sve je pod kontrolom.
Pozirajte nam za fotografiju.
Evo. Još jedna.
Iznenađenje!
Dragi moji!
Za najdivniju šeficu. Gotovo su lijepe kao i ti.
Naporno si radila. Zaslužila si.
Dragi moji, nisam ovo očekivala.
-Koliko već zna? -Barem tjedan dana.
Što da kažem? Uspjeli smo.
Uspjeli smo zajedničkim snagama.
Ne bismo mogli bez tebe , Zula.
U ovim okolnostima,
nakon tako spektakularnog početka novog programa,
moram nešto reći.
-Bit će suza. -Držim.
-Daj mi to. -Oprezno.
Kao što znate…
Televizija mi je sve.
Sve sam joj dala.
No ništa nije vječno.
Zato danas želim reći da je vrijeme da…
napravimo mjesta za mlade.
Vrijeme je
za kratku stanku.
A pedesete su najbolje doba
da napokon razmislim o potomstvu!
-Todd treba brata ili sestru. -Da, Todde!
No ne brinite se, dragi moji. Ne ostavljam vas same.
Među nama je osoba koja zaslužuje zauzeti moje mjesto.
Magda.
Magda, samo ti možeš zauzeti moje mjesto.
Magdalena…
Formalnosti.
O, ne!
Što se događa?
O, moj Bože! Todde!
Nemojte samo stajati! Oživite ga! O, Bože!
-Trebala si paziti na njega! -I jesam.
Zbilja? Pazila si na njega?!
-Zovite hitnu! -Zovem!
Namjerno si to učinila? Toliko ti se žuri zamijeniti me?
Znala si da će me shrvati kad bi ga što zadesilo.
Otpuštena si. Uzmi stvari i idi!
Ali Zula…
Ne obraćaj mi se!
Više nikad nećeš raditi na televiziji.
Završila si s ovom industrijom, draga.
Da. U konačnici…
Ispričavam se.
-Magda! -Što?
-Oprosti što je ispalo ovako. -Oprosti?
Mislim na situaciju sa Zulom.
Žao mi je što ti nije uspjelo. Tvoj je plan propao.
Moj plan?
Samo trenutak.
Madzia. Nisi jedina s planom.
U mojem planu nema mjesta za propalu urednicu.
Shvaćaš, zar ne?
Oprosti, Madzia.
Žao mi je. Zbog onog s Toddom.
Čuo sam da diše. Možda preživi.
Gdje je auto?
Oprosti, ne smijem.
Nazvali su me. Auto je tvrtkin.
-Kako se zove? -Nije važno.
-Karole. -Tosia.
Skraćeno od Antonina, lijepo. Sviđaš joj se?
Ni ne zna tko sam.
-Bez brige, znat će. -Kako?
Jer si sjajan dečko sa sjajnim psom.
Što da radim?
Ništa. Daj joj malo vremena.
Što ako me ne primijeti?
Onda je ne vrijedi čekati.
Tako je, kako je. Što bude, bit će.
Kao i uvijek.
-Idemo do igraonice? -Nije mi do toga.
-Ne brini se, proći će te. -Ti si prebolio maminu smrt?
-To je drukčije. -Nisi našao drugu.
Nisam upoznao pravu osobu. Ti si još mlad.
Tata, mislim da ti treba djevojka.
Zašto?
Da ne budeš sam kad se uselim s Tosijom.
Moramo ti naći nekoga.
Utrkujmo se!
Trombon pobjeđuje!
Trombone!
Gore! Desna pa lijeva!
Desna pa lijeva.
Bok, dečki! Lijepo vas je vidjeti.
Dođite na večeru. Spremam vepra.
Znaš da mladiću treba dobra prehrana.
-Da. -Tata super kuha.
Tati sve ide od ruke. No treba vremena i za druge stvari.
-Irena. -Imaš puno obveza.
Snalazim se.
Ja mu pomažem.
Govorim o nečem drugom.
Ako stvarno želiš pomoći, prošetaj Trombona.
Danas ima grozan proljev.
To stoji.
A da ga odvedete veterinaru?
Hvala.
Stvarno želiš da imam djevojku?
Tata, koliko je velik naš stan?
Ima 137,5 kvadrata. S balkonom, bez radionice.
A gostinjska soba?
Ima 20 kvadrata. Zašto te to zanima?
Pišem zadaću.
Večera je gotova, mali.
Voli li Trombon druge životinje?
Ne voli mačke.
I to je za zadaću?
OGLASI HOUSESURFER PLAC NA GROBLACH 3/5, KRAKOV
Poslije ćeš to.
SOBA ZA NAJAM. ZAJEDNIČKA KUHINJA I KUPAONICA.
SPREMI
SAMO ŽENE. NE IZ VARŠAVE.
Gotovo.
Što je ovo?
Slavni složenac à la Zygmunt.
Što Zula voli? Zula voli biti u pravu
i Todda.
No Todda nema.
Otpuštena sam zbog Todda, možda zbog njega vratim posao.
PARADA JAZAVČARA
Čekaj.
Znam što ću.
Mogu li se poslužiti tvojim računalom?
Naravno. Na recepciji je.
Parada jazavčara godišnja je proslava…
Parada jazavčara u Krakovu. Todd ju je jednom umalo osvojio.
Izgubio je za dlaku.
Otad Zula želi objaviti priču o nesposobnosti organizatora.
Ali ne dopuštaju medije. To je zatvoren krug.
A ti želiš upasti?
Trebalo bi biti strogo povjerljivo, ali malo sam istraživala.
Našla sam organizatore i bingo!
Kakva sreća.
Na istoj sam adresi pronašla sobu za najam.
„Samo žene. Ne iz Varšave.”
Pravi izazov za tebe.
ŽELJEZNIČKI KOLODVOR U KRAKOVU
Čitaj.
„Ako u snu ikad osjetiš
da te moje oči više ne gledaju s ljubavlju,
znaj, prestao sam živjeti.”
Predivno, ali dugo.
Kako to misliš?
Prebroji slova i naplati najvišu cijenu.
TAKSI
Ispričavam se!
Dobar dan.
Na pauzi ste, gospodo?
Radimo na kavi, gospođo.
Može li me tko odvesti na ovu adresu?
Kraljice, pa to je blizu.
Prošećite. Divan je dan.
Irenka?
LJUBAV
Super.
Zdravo, dragi domaćine.
Ako neće Muhamed brdu, onda će brdo Muhamedu.
-Bok, ujače! -Bok!
Za nas?
Ne diraj. To je za klijenta. Vidi, ovo je glavna tema.
-Ovo je za tebe. -Kako se kaže?
Dobar dan.
Društvo, niste trebali.
-Nema problema. Čemu služe prijatelji? -Nešto za svakoga.
-Čekaj! -Trombone!
-Što radiš dolje?
Uhvatite ga! Drži ga čvrsto!
Kamo je krenuo?
Drži ga čvrsto!
Upomoć!
-Drži ga čvrsto! -Upomoć!
-Dolazi ovamo! -Zabava je završila!
LJUBAV
Dobar dan. Trebate nešto?
Pas mater!
Oprostite, gospodine!
Samo trenutak.
-Opet ste se izgubili, g. Alberte? -Znamo se?
-Pođite sa mnom, brzo! -Zar ne vidite da imamo posla?
Dijete je u opasnosti!
I pas.
Pripazi na njega.
Usporite. Žurba je ponižavajuća.
Možete li to malo brže?
Kao da razgovaram sa zidom.
Ljudi započnu drugi život kad osjete da su proživjeli prvi.
Valjda.
U opasnosti su, a?
-Bok, dečki. -Bok, Rajmunde.
I djevojke.
Pozdrav i isprike. Što da radim s vama?
Hoćeš sok od ljubičice? Zygmunt ga je donio iz Francuske.
Bok, Zygmunte. Ne, radim.
Ovdje je bio vijenac. A ovdje…
To je klijentov vijenac, draga. Radimo na groblju.
Kao što je Heziod rekao: „Nikakav rad nije sramota.”
No s transcendentalnog gledišta, to ovisi.
-Ostajete kod svojih optužbi? -Pa… Znam što sam vidjela.
Logika vas vodi od točke A do točke B.
Mašta vas vodi kamo god želite.
Heziod?
Ne, Einstein.
Gospođo, došli ste zbog oglasa? Zašto niste tako rekli?
-Nemojte se ljutiti. Šalili smo se. -Karole!
Uvijek goste dočekujete jezivim prizorima?
Goste?
Ja sam kriv.
Jučer sam aktivirao tvoj stari račun na stranici za najam soba.
Ja sam je unajmila. Ako je to problem…
Ne može spavati na kolodvoru.
-Moram ići. -U pravu je. Molim vas, ostanite.
-Ne želim se nametati. -Inzistiram.
-Ne želim smetati. -A ja vam želim dobrodošlicu.
Onda vas ne mogu odbiti.
Ne, ne možete.
Odakle ste?
Iz Varšave.
Uđite. Dobro došli.
Sviđaš mu se.
Misliš?
Naš specijalitet.
Sok od ljubičice, zar ne?
Što je zapravo naziv? Zygmunte?
Naziv je nebitan za postojanje.
Prema Porfiriju polazna bi točka trebala biti određen predmet.
Negacija naziva daje nam…
Vrstu.
A negacija vrste…
Rod.
I tako sve dok ne dođemo do najšireg mogućeg koncepta.
A da pokušamo samo postojati? Ja sam Magda.
Živjela.
Voliš li pse?
Da, naravno. Jako.
-Kako ga dozivate? -Trombon.
I ne dozivamo ga. Ima ime, član je obitelji.
Dobro. Ima lijepo ime.
Možeš li ostati do subote? Imamo paradu.
Onu poznatu?
Točno tu. Svi sudjelujemo. I Trombon i ja pomažemo. Zar ne, Trombone?
Mislim da našu gošću to ne zanima.
Radila sam takve stvari na poslu. Organizacija, strategije, planiranje.
-Rado bih vam pomogla. -Sjajno!
Nema potrebe.
Osim toga, moja prijateljica i njezin jazavčar Todd
zamalo su osvojili nagradu za najbolji par.
-Todd? Dobro sam čuo? -Da.
-Sjećaš se Todda? -Da.
Siroče, jako se trudio, ali nije mu išlo.
-Sve u redu? -Da.
Hvala na ponudi, ali ne trebamo pomoć.
Kako to misliš? Naravno da nam treba. Strašno zaostajemo.
Kad smo kod toga, želimo predložiti novu kategoriju.
Tako je.
-Umjetnine sa životinjama. -Zbilja?
Mogu se poslati slike i kolaži.
No kipovi bi dobili najviše ocjene.
Smiješno.
Sudionici bi trebali dobro pročitati uvjete.
Ne bismo htjeli da se netko ponada izložbi u Varšavi,
a potrebna je funkcionalna umjetnost.
Za pse.
Ovakvih pasoara ima po čitavoj Varšavi.
Baš su grozni.
Da vidim.
-Odvratni su. -Jesu.
Sad znamo da se razumiješ u umjetnost.
Možda nam ipak možeš pomoći.
Predlažem da naša nova prijateljica ide po dozvolu kod gđe Basije.
-Kod one gđe Basije? -Glavom i bradom.
Savršeno. Rekli ste da vam od ruke ide organizacija i planiranje.
Može. Kad vam treba?
Jučer.
Ispričavam se.
KRAKOV
PRIJAVE
VIJEĆNICA GRADA KRAKOVA
ODJEL ZA TEŠKE I VRLO TEŠKE SLUČAJEVE
-Dobro jutro. -Samo trenutak.
Prošlo je devet sati.
Gospođo.
-Niste odavde, zar ne? -Je li to bitno?
Kamo se tako žurite? Što kažete na čaj?
-Ne, hvala. -Ne? A kolačić?
Ne, hvala.
Trebam dozvolu za Paradu jazavčara na trgu.
Parada jazavčara…
Tek je za pet dana.
Dobro.
-Morate ispuniti obrazac D… -D125, zar ne?
-Tako je, ali nedostaje… -Obrazac F45.
Četrdeset…
Pa…
A dozvola?
Zato sam ovdje.
Dozvola za pristup vozilima.
Gospođo, morate nekako onamo stići.
Odvesti se do glavnog trga.
Zar ne?
Bez dozvole su mi ruke vezane.
Da. Uništila sam si lak na noktima.
Gospođo, vratite se s dozvolom. Dobro?
Dobro. Hvala.
Kao da nemam pametnijeg posla.
DVORANA I VIJEĆNICA GRADA KRAKOVA URED GRADONAČELNIKA
Još dugo?
Žurba je ponižavajuća.
Znate da ljudi imaju rokove?
Jeste li za čaj?
Shvaćam.
Da.
Nažalost, ne mogu vam pomoći.
Molim?
Trebate dozvolu za vožnju preko pločnika.
To su povijesne znamenitosti.
Najbolje je da odete do gradskog arhiva kod…
Dobro. Naći ću ga.
Vrata.
Ispričavam se.
PAUZA OD 10.30 DO 10.50
Neće dugo trajati.
Kako mogu pomoći?
Dozvolu za vožnju preko pločnika na glavnome trgu, molim.
Čemu žurba? Jeste li za čaj?
-Ne želim čaj. -Zašto ste živčani?
Nisam živčana. Možemo li prijeći na stvar?
-A dozvola za pristup glavnome trgu? -Molim?
Bez nje ne vam mogu izdati dozvolu za vožnju preko pločnika.
Sastavni su dio glavnog trga.
Da bih došla na trg, trebam dozvolu za pristup.
Za to trebam dozvolu za vožnju preko pločnika.
Za vožnju preko pločnika trebam dozvolu za pristup.
Tako je. Što vam nije jasno?
Idite u Odjel za komunikacije do sobe 102 i tražite…
Točno znam koga trebam tražiti.
VIJEĆNICA GRADA KRAKOVA
ODJEL ZA TEŠKE I VRLO TEŠKE SLUČAJEVE
-Pardon. -Vidiš ti ovo?
-Već ste se vratili, gospođo? -Dozvolu za pristup glavnome trgu, molim.
Gospođo, jako mi je žao, ali ruke su mi vezane.
U tom slučaju tražim pismenu odbijenicu za izdavanje dozvole.
Molim?
S vašim potpisom i službenim pečatom.
Odnijet ću je vašem nadređenom i medijima. Lokalnim i nacionalnim.
Gospođo.
Ne razumijem čemu tolika žurba.
Jutros su me nazvali iz vaše organizacije.
Ova dozvola uopće nije hitna.
Tko je zvao?
Neka žena.
-Mislim da se zvala… -Irenka?
Irenka, točno. Izvukli ste mi riječi iz usta.
Razgovarali smo o boji vezica za propusnice. Iduća stavka…
Riješeno. Moglo je i brže, ali naišla sam na neke prepreke.
-Bravo. -Da, bravo.
-Što si rekla? Nisam čula. -Drago mi je što si sve obavila.
Bravo.
Wiktore.
Pozivnice?
Oko 20 telefonskih poziva i deset sastanaka.
-Riješeno. -Zašto ne pošaljete e-poruke?
Preferiramo osobniji pristup.
Preferirate gubiti vrijeme, zar ne?
Da. Hrana?
Riješeno.
Skoro.
MEDIJI
Hej! Pusti to! Vrati mi je!
Bok.
Hej.
Lijep…
Danas je lijep dan.
Želiš sendvič, kajganu ili zobene pahuljice?
Kavu. Obično ne doručkujem.
Ali doručak je najbolji.
Karole. Možda nije svima.
Razmišljala sam o sponzorima. Slobodno?
Naravno.
Budući da ih nemate, mogli bismo promotivnim videom reklamirati paradu.
Mogu ga snimiti.
-Ne. -Zašto ne?
Nemamo sponzore jer nam ne trebaju.
Volimo to što radimo.
Zato radimo besplatno i ne želimo to mijenjati.
Zato nema kamera i medija.
Samo sam htjela pomoći.
Cijenim to. Još kakaa?
Imate kakao?
Zašto? Želiš malo?
Ne.
Dobro. Što me danas čeka?
Lijepo što pitaš. Danas prije podneva stvarno mi treba
da ne radiš ništa.
Može onda malo kakaa?
PRIMA: ZULA ŠTO KAŽEŠ NA OVU PRIČU?
Što želiš?
Mogu li zaviriti?
Znači, ne.
Jesi li gladan?
Imaš li posebnu igračku?
Ne?
Da prošetamo?
Trombone! Čekaj! Ne tako brzo!
Trombone! Molim te!
Možemo li sad kući?
Dođi.
O, ne! Da nisi…
Nipošto.
Fuj!
Sad mi je jasno.
TKO ELEGANTNO STARI, ZAUVIJEK JE LIJEP
POZIV NA PRIPRAVNIŠTVO NA AKADEMIJI LIKOVNE UMJETNOSTI
ADRESA UREDA: KRIŽANJE ULICA BOŻEGO CIAŁA I MEISELS
Ajde da kasni pet ili deset minuta…
Krzysiu, tako je, kako je. Što bude, bit će.
Ma daj, dosta.
Ovo vam je ured?
Da. Sviđa ti se? Lijep je, zar ne?
Lijepo.
Malo vina? Mi pijemo vino.
Ne, prerano mi je.
Očekujemo gosta. Kasni.
-Evo ga. Zdravo, profesore. -Zdravo.
Kako tvoja umjetnost, Krzysztofe?
Moglo bi i bolje.
Ne odustaj.
Uvijek kažem da ne valja odustati.
Gospođice, ovo je vrlo ozbiljna stvar. Moramo prijeći na stvar.
-Crno vino, molim. -Da, gospodine.
Cijelu sam noć razmišljao o tome.
Moramo odrediti kriterije za jazavčare kunićare.
Što to znači?
Ne možemo ignorirati repove.
Znam da je to kontroverzno i nekonvencionalno,
ali moramo uključiti i rep.
Mjerenje jazavčara vrlo je složen i škakljiv problem.
Kakvo mjerenje?
Profesor je istaknuti stručnjak za kinologiju.
Drago mi je.
Magda Grot.
Upravo su me obavijestili da iz sanitarne imaju pritužbe.
Netko će uskoro doći.
Sigurno neću stići.
Magda, neću stići pokupiti Karola iz škole, bi li ti mogla…
-Da ja odem? -Poslat ću ti adresu. Hvala.
Brzo ću.
Dobro.
Kreni!
Stop. Ispadaš!
Tri, dva, jedan, kreni!
Stop.
Nabroji pet najopasnijih šumskih čudovišta.
Ispadaš!
Kreni.
Još jedanput.
Stop.
Nabroji najbolje moći superjunaka.
Daj mu nešto lakše. Premlad je za filmove o superjunacima.
Gleda filmove o princezama sa svojim starim.
Vrijeme, sad!
Letenje.
Superbrzina.
Laserske oči?
Supersnaga.
Čitanje misli.
Ovaj si put bio dobar.
Samo ovaj put.
To je bilo fora. Kako si znala?
Na svojem poslu…
Na starom poslu morala sam mnogo znati o filmovima na TV-u i u kinima.
I koristiti se supermoćima.
Tko je ona djevojčica koja ti se nasmiješila?
-Nasmiješila mi se? I ti si to vidjela? -Jesam!
Tosia. Jednog ćemo dana živjeti zajedno.
I ti misliš da sam premlad?
Ne. Ako želiš sve u životu, moraš rano početi planirati. Idemo.
Tata kaže da moram čekati. Da se takve se stvari ne mogu požuriti.
Nije ni čudo što je sam.
Tata je sam jer je mama umrla kad sam se rodio.
-Hoću reći, ako ti se ta cura… -Tosia.
Tosia.
Ako ti se Tosia sviđa, razgovaraj s njom. Nemoj čekati.
Pomoći ćeš mi?
Razmislit ću.
Idemo.
Uđi.
U tom slučaju trebamo dodatne konzultacije.
-Je li došao inspektor? -Upravo je otišao.
Sjedni, mala.
-Ima li problema? -Ne. Sve je u redu.
-Ništa? -Ne. To je dobro, zar ne?
Vrlo dobro.
-Usredotoči se. -Ispričavam se.
Razgovarat ću s profesorom Guzom i profesorom Guzmanom.
Mislim da moramo riješiti pitanje mjerenja samo repova.
Slažem se.
-Što radi? -Svirat će.
Sad? Dok radimo?
Dobro bi nam došla pauza.
-Vino, molim. -Evo, odmah.
Hvala, profesore.
-Hvala. Bilo mi je drago. Doviđenja. -Doviđenja.
-Kako je bilo u školi? -Dobro.
Dobro? Zaboravio sam da se to ne pita odrasle muškarce.
Možemo li sad ići kući?
-Kući? Jesi li lud? Danas je utorak. -Zašto je to bitno?
Utorak je naš dan, dan oca i sina.
-Jest ćemo zapiekanki. A onda smrt. -Molim?
-Čitanje poezije. -Smrt. Hoćeš ići s nama?
Sigurno ima svoje planove, telefon.
Zapravo, imam planove.
-Ali drugi bih put rado pošla s vama. -Svakako.
-Tko zadnji, jede bez kečapa! -Tata!
Draga moja, otišla si po priču,
a na kraju ćeš im ti organizirati paradu.
Dobro me poznaješ.
Sumnja li itko?
Njihov pas. Stvarno. Zna da nešto smjeram.
O, Bože.
Magda?
Anatole, ne miče se.
Što se događa?
Trombon se ne miče. Mislim da je uginuo.
Uključi kameru.
Grče mu se mišići.
Predugo je stajao. Moraš ga izmasirati.
Ali kako?
Pokazat ću ti. Sve će biti u redu.
Dodirni ga ovdje. Pored kralježnice.
Ne mogu.
Možeš. Usredotoči se. Neće još dugo.
Ali ozlijedit ću ga.
Daj, Magda. Evo, ovdje.
Ne mogu!
Hajde.
Mlada Poljska je smrt. Ne mogu Tosiju voditi tamo.
A kamo bi ti izveo djevojku? Slušam.
Na film o superjunacima.
S letenjem, superbrzinom, laserskim očima i čitanjem misli.
Niste li premladi za to?
Magda! Trombone!
Magda!
-Je li sve u redu? -Da.
Trombone!
Zapravo, Trombon…
Ranije smo bili u šetnji i…
Bili ste u šetnji?
Bilo je zabavno.
Lijepo što ste se zabavili.
Vidi što imamo ovdje.
-Tata ti guli jabuke? -I čita ti bajke o ponijima?
Nemoj mu smetati, mogao bi se zadaviti kriškom jabuke.
Ti si svoju već pojeo?
Ne budi zloban jer tebi nitko ne pravi sendviče.
Molim?
Reci joj nešto, Adame.
Ionako nisam gladan.
Dobro. Idemo.
-Zdravo, g. Krzysztofe! -Zdravo.
Imam svježe šljive. Savršene za pitu.
Mogu kušati?
Naravno. Prirodne su.
-Ne možeš kupiti bez kušanja. -Točno.
-Onda? -Fine su. Vratit ću se.
Dobre su.
Zdravo, gđo Janka.
-Zdravo, g. Krzysiu. -Kilogram krumpira, molim.
To vam je pet i pola.
Ondje je četiri i pola.
Ali moji su najljepši.
Istina.
Može pet?
Neka vam bude.
-Hvala. -Hvala. Ugodan dan.
-Ugodan dan. -Idemo?
Vrlo si izravna.
To je dobro ili loše?
Ne znam. Drukčije je.
Čudan kompliment.
Trebao sam početi
s kestenjastim tonom tvojih očiju na zrakama jutarnjeg sunca.
Nisam jer nisu svi u ovom gradu pjesnici. Zar ne, gđo Dorota?
Nisu. Što se može?
-No… -Nisu svi.
No svi su umjetnici, zar ne?
Razmišljala sam o pasoaru. Ne treba ti biti neugodno.
I sama si vidjela.
Pa što? Svi u Varšavi znaju što je to.
Nisam se nadao takvoj slavi.
Svi moraju negdje početi.
Autor si poznate skulpture u glavnome gradu, i to je početak.
Slušaj, Magda. Otkad si došla…
-Da? -Nekako…
-Ne znam kako… -Nastavi.
Želiš li…
-Da? -Želiš li…
Želiš li…
Da?
Želiš li biti zadužena za štandove?
Kakve štandove?
-Na paradi. -Da!
Da, parada. Odmah ću se baciti na posao.
-Sjajno. -Da, sjajno.
-Nemamo nikoga da… -U redu je. Nema problema.
Bojao sam se pitati.
-Sjajno. Dogovoreno. -Da.
Samo da nas raspetljam.
-Tako. -Sad.
Oprosti. Dođi, Trombone.
-Andrzeje! -Da?
Dođi!
Štandovi trebaju biti na obje strane.
Oduvijek je ovako, draga.
-No prema novom planu… -Uvijek je ovako. Dobro je.
No može biti i bolje.
Madzia, zašto se petljaš u sve?
-Krzysio! Čekaj malo. -Da?
Možeš li doći nakratko, dušo?
Krzysio, gđica Magda želi promijeniti naš raspored.
Protok bi bio bolji kad bi štandovi bili s obje strane i…
Vidiš?
Bilo bi prohodno i…
Nitko se neće zapetljati. Na primjer, zbog psa.
Krzyśe.
Dobro. Gospodo! Pola štandova ide na drugu stranu.
Michałe, može? Hvala.
Krzyśe…
Sjedni. Bravo!
Wiktore, slušaj. Kako se Karol nosi sa stresom?
Ne znam, draga. Postavljaš vrlo čudna pitanja.
Zašto? Je li kad nastupao na pozornici pred publikom?
U božićnoj predstavi ili na recitaciji?
Ne znam. Zašto?
Imam ideju.
Samo trenutak, može?
Halo?
Bok, Magda. Ola je. Čekaj, nemoj poklopiti. Riječ je o Zuli.
Magda, u Krakovu si, zar ne?
Riječ je o priči. Zula ju je odobrila.
Znaš je. Previše je ponosna da zove. Srećom, ja te zovem.
Magda, opet si u igri. Čestitam!
A Todd?
Ne znamo.
Za njega se brinu najbolji stručnjaci. Bez brige.
Magda, kad već razgovaramo, sve ovo s Dawidom…
Lani se nisi koristio spajalicama. Zato…
-Pomaklo se? -Da.
Vidi.
-Sve snimaš. -Ne.
Novinarka si.
-Iz varšavskih novina. Tabloida. -Nisam.
-Tražiš ekskluzivnu priču? -Ne.
Što se događa?
Bez brige. Razgovarat ću s tatom. Krzysztofe!
Ali tata sve zna.
-Molim? -Htio je da Magda sve snimi.
Prikupljam podatke za iduću godinu. Za osobnu upotrebu.
Tata stalno govori kako je Magda dobra organizatorica.
-Ne želi ništa propustiti. -Da.
-Želiš li prošetati s nama? -Može. Gdje?
-Ondje. -Idemo.
-Vidimo se, bok. -Bok.
Hvala.
-Što ćeš sa snimkom? -Ma, ništa.
Radiš na televiziji. Istražio sam te kad si se prijavila.
Prava si faca.
Više nisam. No mogu opet biti.
Ova je priča moja prilika. To mi je sad najvažnije.
Kao Tosia meni?
Da.
Neću reći tati ako mi pomogneš s njom.
-Dogovoreno. -Dogovoreno.
O čemu je riječ?
Znam kako možeš impresionirati svoju curu.
-Nije mi cura. -Dobro, ali bit će.
Daš mi poslastice?
Izvoli.
Hvala.
Stani ondje.
Učini ovo. Sjedni.
Dobar pas.
Pusti ga.
-Pozovi ga. -Trombone, dođi!
Dođi, Trombone!
K nozi!
Dobar pas.
Dobro. Trombone!
Govori!
Izvoli. Pozovi ga.
Dođi! Trombone!
Nastupit ćeš na paradi i oboriti Tosiju s nogu.
Samo je trebaš pozvati.
Toga se i bojim.
-Što to radiš? Trombone. -Tata, nastupit ću na paradi!
Želiš mi pomoći s otvaranjem?
Ne, Trombon i on nastupit će zajedno.
-Ovo je neka oklada? -Htio bih pokušati.
Ne moraš nikome ništa dokazivati.
Bit će ljudi s godinama iskustva, a ti si još mali…
-Hvala što vjeruješ u mene. -Trombon će slušati.
Karol zna što radi.
-Stvarno? -Bit će sjajno. Vidjet ćeš.
-Ali on… -Ali što?
-Vidimo se. -Bok.
Kakav sladak psić.
Hajde! Pusti to!
-Bingo! Pusti to! Uništit će ga. -Ne brinite se, gospođo.
-Bingo! -O, ne!
O, Bože!
-O, ne! -O, Bože!
Magda!
Na čemu radiš? Parada je skoro spremna.
Samo provjeravam.
U svojem stilu.
Možeš li pripaziti Trombona? Vodim Karola Wiktoru.
Idu na svirku i Karol će prespavati kod njega.
Na jednu noć ili cijeli tjedan?
To je samo doručak i još neke stvari.
Doručak?
Da, za sutra. Pa što?
-Nema problema. -Hvala. Karole!
-Mogu li ići sam? -Ne možeš.
Moj jastuk!
Što?
Jastuk.
Karole, brzo! Wiktor neće vječno čekati.
Dobro, jastuk.
Karole! Uspori!
Karolek! Uspori, molim te.
Želiš se ubiti?
Magda?
Zašto si ostavila vrata otvorena?
Molim?
Trombone!
Gdje je Trombon?
-Trombone! -Trombone!
Trombone!
Jeste li vidjeli jazavčara s bradicom…
Nismo. Žao mi je.
-Zamolio sam te da ga čuvaš! -I jesam.
-Nisi zatvorila vrata! -Ti nisi!
Kako sve dozvole nabaviš u jednom danu, a psa izgubiš u trenu?
-Pusti mobitel. Budi korisna! -Raspitujem se na forumima!
Ma kakvi forumi!
-Čekaj! -Trombone!
Trombone!
Čuli ste?
Jesam. Nesreća sa psom u Ulici Reymont.
-Oprostite! -Da zovem hitnu ili veterinara?
Gdje?
U Ulici Reymont.
G. Alberte. Zar opet?
Mi se znamo?
Magda, diši. Sjedni.
Što se događa?
Psi me proganjaju.
Otkad?
Oduvijek.
Kad sam bila mala, jazavčar me ugrizao i djeca su mi se rugala.
Otad uvijek mislim da mi žele nauditi.
No ja sam naudila njima.
Nisi. Bilo je slučajno.
Ubila sam jednog. Ili umalo ubila, tko zna?
A sad i Trombon. Žao mi je!
Mislim da se previše opterećuješ.
Naprosto sam takva.
Loš izgovor. Samohrani sam otac.
Da živim kao ti, već bih poludio.
Što da radim?
Katkad se moraš pomiriti sa situacijom i prestati se opirati.
Ne možeš sve kontrolirati.
I to je dovoljno?
Nažalost, nije.
Moraš skočiti u rijeku s mosta Dębnicki,
uzeti mač i ubiti zmaja njime.
Iza zmaja zlatna je škrinja s rješenjima za sve tvoje probleme.
Dobro. Zaboravi sve što sam rekao. Moraš biti…proaktivna.
Moramo naći Trombona.
„U parku Jordan luta jazavčar.” Idemo?
U tom smo parku!
Trombone!
-Jeste li vidjeli jazavčara? -Nismo.
Trombone!
Moj slatki Trombone! Što se dogodilo?
Kamo si otišao? O, Bože.
Gdje si bio, Trombone?
Nema razloga za strah.
Hajde. Ne boj se.
Trombone, da pokažemo Magdi posebno mjesto?
Hajde.
I pas će biti čist. Tko je bio prljav, a sad je čist?
Isuse, pazi!
Znači, voli plivati? Neće se utopiti, zar ne?
Nema šanse. Samo ulazi i izlazi.
Imaš vode na licu.
GRADSKA POLICIJA
Ne vidite znak?
Ne činimo ništa loše.
Jadan pas.
Znate koliko sam ovdje izdao kazna za pljuvanje i ostalo?
-Pusti ga. -Na znaku je osoba, a ne pas. Zar ne?
Ipak je zabrana. Ne određujem ja pravila.
Jako nam je žao. Nismo primijetili. Molim vas, napišite kaznu i…
Idem po psa, otići ćemo.
-Tiho. -Nema šanse. Nećemo platiti.
Radije ćete poći sa mnom?
Trombone!
Znaš da nisi trebao platiti, zar ne?
Klonim se nevolja.
Razmišljao sam o onome što si rekla.
Možda i nisam imao loš početak.
Naravno da nisi.
No ubuduće, ako budeš sudjelovao u natjecanju,
najprije pročitaj uvjete.
Nisam imao vremena.
Netko me preporučio i odmah sam počeo raditi.
Krivo sam shvatio…
Dobro. Idući put ću ti ja pročitati uvjete.
-Ako se budemo vidjeli, naravno. -Naravno.
-Razumijem se u ugovore. -Ne sumnjam u to.
-Ponudili su mi pripravništvo u Beču. -U Beču.
Kako si znala?
Beč. Grad umjetnika, careva i kraljeva.
Čestitam! Kad ideš? Što čekaš?
Znak da još to mogu, valjda.
Znaš što?
Netko mi je rekao da ne možeš kontrolirati sve u životu.
Da se moraš prepustiti i prestati se opirati.
-Zvuči kao mudar čovjek. -Moglo bi se reći.
Sigurno je iz Krakova.
Nažalost, jest.
Završni detalj.
Ti si koautorica patke à la Krakov.
-Predivna je. -Brzo će se ispeći.
Tako sam gladna.
Još samo tri sata.
Znaš li tajnu odlične kuhinje? Strpljenje.
Nije to za mene.
Imate li u Krakovu recepte za 15-sekundne obroke?
Samo malo.
Cijelih si 15 sekunda birala ovo.
Još te nisam vidio tako strpljivu.
Moja specijalnost.
Dobro.
Ponekad,
ali samo ponekad,
lijepo je ne biti u žurbi.
Stvarno nikad ne usporavaš?
Nisi bila na jogi u šumi bez mobitela?
Mislio sam da je spor život popularan u Varšavi.
Nikad mi se nije pružila prilika.
U tom slučaju, pozivam te na intenzivan tečaj.
Molim? Ne.
Sjediš na terasi. Piješ gutljaj vina.
Gledaš Krakov.
Rugaš mi se, ali meni je posao cijeli život.
Nemam ništa drugo.
Ako nemam cilj,
osjećam se kao da ne postojim i kao da me nitko ne treba.
U pravu si. Nekad je dobro vidjeti stvari iz druge perspektive.
Pođi sa mnom.
Hajde. Ne boj se.
Gotovo je?
Da.
Mislim…
Mislim da jest.
Zašto?
Smijem li?
Pazi, teško je.
-Kako? -Ovako.
Uklapa se.
ŽURIMO SE VOLJETI
Znao sam.
Za danas sam gotov.
Kako to misliš, Zygmunte?
Sav si ozaren. Sjajiš.
Zaljubljen si!
Molim?
Slušaj, možemo se svađati oko poimanja ljubavi.
No ne možeš je sakriti. Kakav ti je plan za danas?
Zar trebam imati plan?
U ljubavi uvijek ima ludila.
A ludilu uvijek ima razuma.
Zato ne gubim nadu.
Čekaj! Što bih trebao planirati?
Barem kupi cvijeće!
Kiparu!
-Juniore! -Juniore!
Kako si doručkovao?
Voliš li pse?
-Volim. -Jesi li slobodna u subotu?
Magda!
Lijepo izgledaš.
Lijepa spavaćica.
Hvala.
Karol želi još vježbati. Samo je o tome sinoć govorio.
Dobro. Idem se obući.
Magda.
Budi oprezna.
Dugo nije imao djevojku i sviđaš mu se.
Inače ćemo morati ozbiljno razgovarati.
Dobro. Odmah se vraćam.
-Dobar dan. -Dobar dan.
Dobar dan.
Da? Mogu li vam pomoći?
-Trebam buket. -Dobro. Kakav?
Nešto…
Varšavski.
Molim?
Trombone!
Fokusiraj se. Ponovi!
Trombone!
Trombone! Dođi.
Skače jer je sretan.
Budeš li se okrenuo i ignorirao ga, lakše će se smiriti.
Trombone!
Ovo nema smisla.
Zašto?
Svi će me gledati. Tosia će doći.
Pozvao si je?
Onda? Jesi li nervozan?
Nisam, ali neću biti najbolji od najboljih.
Još imaš vremena. Bit ću ondje da ti pomognem.
-Obećavaš? -Obećavam.
Onda? Još jednom?
Dobro, zovi ga.
Trombone!
Sjajno!
Dobar dan.
Dobar dan. Prepoznali ste me. U redu je. Ovdje sam u privatnom svojstvu.
-Molim? -Dawid.
Krzysztof. O čemu je riječ?
-Došao sam vidjeti Magdu. -Molim?
Ja sam joj zaručnik.
Da.
Uđite.
Nije vam rekla za mene.
Takva vam je ona.
Supruga?
Pokojna je.
Moja sućut.
-Zašto si došao? -Morao sam te vidjeti, krafnice.
-Ne zovi me tako! -Mi idemo. Hajde, Karole.
-Krzysiek, čekaj. -Hvala, stari.
Nedostajala si mi.
Kako si me pronašao?
Znam tvoje lozinke. Vidio sam rezervaciju. To je sve, krafnice.
Ne zovi me tako.
Lijep stan.
Lijepo.
Opet si uspjela, Madzia.
Svi na poslu govore o tebi. Čak i Zula. Ne prestaje
govoriti o tebi, kao ni ja misliti na tebe.
Glupo sam postupio.
Nemojmo o tome.
Za tebe.
Uplašio sam se.
Uplašio sam se svojih osjećaja prema sebi… Tebi.
I toga mogu li sam uspjeti na televiziji.
A ti? Uvijek si mi čuvala leđa, Madzia.
Izgubljen sam bez tebe.
Rekao si da u tvom planu nema mjesta za mene.
Sad ima.
Hoću reći…
Uvijek je bilo. Ne odustaj tako lako od nas, dušo.
Dobro. Slušaj, Dawide.
Ne želim biti s tobom. Ne sviđaš mi se.
Vrati se u Varšavu i svojem životu u kojem ima mjesta samo za tebe.
Krafnice, daj.
Odlazi. Ne zovi me tako. Dosta.
Sigurna si?
Aha.
Dobro.
-Jeste li to zaista vi? -Jesam.
Uživo izgledate bolje nego na televiziji.
Uđite na čaj, inzistiram.
Možemo si pomoći.
Gledala sam vašu emisiju. Obukli ste se u ženu i…
Javi se.
Želiš ići u šetnju?
U redu je.
Hajde.
Ondje.
Kako to da imate ključeve?
-Nikad ne zalijevate susjedove biljke? -Ne.
MGROT PRIJAVA
KOPIRAJ NA VANJSKI DISK
KOPIRANJE
Kako izgledam?
Ozbiljno?
Tata, smijem?
-Smiješ. -To!
Vidi tko zove.
Trebao bi se javiti.
Ja bih razmislio.
Karole!
Prekinut će. Trebao bi se javiti.
Ne razmišljaš logično.
Cura mu je lagala. Ergo, mogla bi mu opet lagati.
Ne znamo sve okolnosti
jer se netko bojao javiti.
Čak i Epikur kaže da je sreća samo odsutnost boli.
Odsutnosti boli, a ne slušanja…
Slijepog slušanja? A tvoja poznata filozofija nade?
Trebao bi izbjeći bol pod svaku cijenu.
„Tako želiš živjeti? Kao bezlično biće bez srca i razuma?”
„Želiš li iskusiti smrt prije smrti?”
Prestani s Bukowskim ili ću se jako naljutiti.
Ponašate se kao djeca ili još gore.
Žao mi je.
Dobro onda.
Slušaj, ništa od ovog nije važno.
Znamo da ti se Magda sviđa i da se trebaš boriti za nju.
Slažem se. No moraš se truditi koliko i ja s Tosijom.
Bih da je slobodna.
Tako je, kako je. Što bude, bit će.
Tvoja je „spora” filozofija lijepa,
ali je u ovom slučaju kontraproduktivna!
-Lako je tebi reći. -Ne, nije.
Znaš kako završavaju moje veze?
Želim napokon upoznati tipa koji će se boriti za mene.
No kad vidim tebe, shvatim da takvi ljudi uopće ne postoje.
Ako se ne želiš boriti za nju zbog sebe, misli na Karola!
Stvarno mu se sviđa i treba je.
Da.
Tata, sigurno je imala svoje razloge.
Poznaješ je.
Kako znaš? Irena, ako je ovo spačka…
Tiho. Pođite sa mnom nakratko.
Karoleku, dođi.
Na tridesetom katu, najbolja jutarnja emisija u Varšavi.
Lijep pogled, lijepi ljudi, lijepe priče.
Lijep život, ali nije uvijek lako.
Idemo do tebe, Ola.
Hvala, Dawide.
Danas imamo posebnu priču iz Krakova.
Što se događa u tom divnom gradu?
Krakov, grad zaljeva.
Kraljeva.
Vladara, peciva obwarzanek, umjetnika i vavelskog zmaja.
Upravo u ovom sveučilišnom gradu i domu pivnice Pod Baranami
svake se godine održava Parada jazavčara.
Iako je pretjerano reći da se „održava”.
Organizatorima parade kao da je misija
ispitati izdržljivost sudionika.
Da su sami jazavčari organizirali paradu, ispalo bi bolje.
…uključiti rep.
Ljudi u Krakovu kažu da su organizatori
prošli testove kondicije, ali preskočili testove inteligencije.
-Parada jazavčara? -Rekla bih „Parada tupana”.
Jadne životinje. Ovo treba zabraniti.
-Nije trebalo tako ispasti. -Ne? A kako onda?
Slušamo.
Što ćeš još izmisliti? Da nisi novinarka i da ti to nisi snimila?
-Jesam, ali… -Mislio sam da ti se sviđamo.
Jako mi se sviđate.
Ako ti se sviđamo, spakiraj se i vrati u Varšavu.
Završimo s doručkom. Želiš nešto za put?
Krzysztofe!
Tata ne želi jesti. Nema veze, više za nas.
OD ZULE: SUTRA U 9.00 U KONFERENCIJSKOJ SOBI
NOVA PORUKA
PRIMA:KRZYSZTOF NASLOV: VIDEO
OVAKO JE TREBALO IZGLEDATI.
VIDEO U PRIVITKU
POŠALJI
ŠALJE: MAGDA OVAKO JE TREBALO IZGLEDATI.
Dođi.
VIDEO U PRIVITKU
Halo? Večer, profesore. Ja sam. Oprostite što tako kasno zovem.
Da. Odlučio sam.
Hvala, ugodna vam večer.
Trombone.
To je bilo za obojicu. Što ćemo sad?
Je li barem bilo dobro? Hajde.
-Bok. -Bok.
Svi govore o tebi.
Samo malo. Izgledaš drukčije.
Nekako si se promijenila.
Jesam, i to puno.
Izvoli.
Dečki, akcija.
Je'n, dva, tri.
Wiktore, ma daj. Kakva je to glazba?
Ovo je dobro. Još jedno, molim.
Dobro.
Bez brige. Bit će dobro.
Trombone.
Dakle…
Dođi.
Trombone.
-Zašto se skrivaš? -Ujače, ne mogu.
Kako to misliš? Sigurno će biti dobro.
Uskoro je moj red. Odustat ću. Neće primijetiti.
Ne možeš, prekasno je.
Samo…
Sve će biti kako treba. Samo nam treba malo vremena. Dobro?
Trombone!
-Tu si. Sjajno, sjedni. -Zdravo.
Draga ekipo, prvo na dnevnom redu.
Priča o pripremama za Paradu jazavčara bila je fantastična.
Broj gledatelja i aktivnost na mrežama gotovo se udvostručila.
-Dawide. -Hvala.
-Uzmi stvari. Više ne radiš ovdje. -Molim?
-To nisu tvoje snimke. Svi to znamo. -Ali…
-Doviđenja. -Ali…
Dobro.
Druga točka. Magda!
Bravo. Otišla si onamo bez podrške i uspjela si.
Svladale su me emocije.
Ti si najbolja osoba za ovaj posao.
Vraćam ti posao. Objavit ćemo da ćeš me zamijeniti.
Ispričavam se.
Todd je preživio. Ne brini se, dobro je.
Poslala sam ga u lječilište za pse u južnom Tirolu da se oporavi.
Javi se. U redu je.
Magda? Čuješ li me?
Wiktore, glasnije.
Ne mogu govoriti glasnije. Ovdje je mnoštvo ljudi.
Riječ je o Karolu. Želi odustati.
Molim?
Pokušao sam mu pomoći, ali samo sam pogoršao situaciju.
Kaže da ne može nastupiti i da je sve besmisleno.
Čak se i Trombon čudno ponaša. Ne sluša nikoga!
Jesi li pokušao…
Slušaj me. Poanta je
da te trebaju ovdje. Tebe!
I još jedan dramatično ozbiljan problem.
Magda, vraćaš se?
Slušaj.
Krzysztof večeras odlazi iz Krakova.
Svi te čekamo.
Halo? Čuješ li me?
Dobro.
Nema potrebe. Dajem otkaz.
Molim?
Sretno.
Evo ga!
Buongiorno, draga.
Gdje gori?
Krzysztof odlazi u Beč nakon parade. Moramo se požuriti.
PARADA JAZAVČARA
KRAKOV 100 KM
Postavili smo podij za naše prijatelje iza mene.
To je znak da se parada bliži kraju. Uskoro ćemo saznati rezultate. Nagrada…
Prije negoli objavimo rezultate, još jedna kratka glazbena stanka.
Dame i gospodo!
Prije završetka još jedna lokalna atrakcija.
Nastupit će Karol i Trombon!
Karole i Trombone, pridružite nam se!
Hajde.
Karole?
Pusti ga.
Hop!
Trombone, dođi.
Je li ovo dovoljno poniženja? Vodim ga s pozornice.
Karol se bori za ono što želi. Nemoj to zabrljati.
Sjedni.
Karole!
Sjedni.
Dobro.
-Obećala sam da ću doći. -Znam.
Hajde, Trombone.
Govori!
Šapa!
Trombone.
Ta-da!
-Dobar nastup. Tvoj je? -Da. Ovo je Trombon.
Ovo je Tuba. Možeš li mi pokazati neke trikove?
Dogovorit ćemo se u školi.
Čim se vratim. Neće me biti neko vrijeme.
Nema veze, čekat ću te.
Superprofesionalni megaprofesionalac!
Magda je imala pravo. Nije bilo teško.
Bio si nevjerojatan. Čestitam.
Silno sam ponosan i žao mi je što sam sumnjao u tebe.
-Možda me sad možeš predstaviti? -Tata!
Ja sam Tosia. Zdravo.
Krzysztof, njegov tata. Ovo je Wiktor.
-Bok. Tosia. -Zdravo, gđice.
On mu nije tata.
Onda imamo dogovor.
Idemo, Tuba.
Imate dogovor?
Bravo.
Bilo je sjajno.
Wiktore.
Imao si pravo. Hvala ti.
Moramo uhvatiti vlak. Hajde.
Anatole?
-Da. -Bok.
-Ja sam Wiktor. -Zdravo.
Magda je rekla da te zabavim.
Super.
Je li?
Imam koncert u Kazimierzu. Ideš? To je pjevana poezija.
Hoćeš li ponijeti i električnu gitaru?
Čekaj.
Glupo sam se ponijela.
Zapravo, kao i uvijek.
Otkad sam došla ovamo, sve se promijenilo.
I…
Dosad mi je život bio prebrz.
I uistinu prazan…
bez tebe.
Žao mi je.
Nemoj otići.
Želiš li poći s nama? Provest ćemo ovaj vikend zajedno.
Ovaj vikend?
-Wiktor je rekao da ideš na godinu dana. -Molim?
Ovo je sigurno dio njegova plana. Ne, to je samo intervju. Zasad.
O tom potom.
Onda?
Hoćeš li provesti vikend sa mnom? I svaki vikend nakon toga?
Mislila sam da voliš ići polako.
Ne u svemu.
Okreni se.
Moramo krenuti.
-Gdje su ti stvari? -Nisam ih ponijela.
Dobro, idemo.
Možemo li ući sa psom? Sjajno.
PRIJEVOD TITLOVA: TAJANA PRIBIL