Downloaded from YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Official YIFY movies site: YTS.MX
BŮH STVOŘIL LIDI,
PAK SI UVĚDOMIL, ŽE JSOU NEŠŤASTNÍ A POSLAL JIM ROMY,
KTEŘÍ MIGROVALI, HRÁLI HUDBU
A ZPÍVALI V NADĚJI, ŽE SE DOTKNOU JEJICH SRDCÍ.
Jsi k ničemu! Sakra!
Pojď sem!
Co mám s tím býkem dělat? Už jsme měli dva!
Nebuď taková, Sefure. To býčí mužství nás živí.
No tak! Kdyby ses staral o to svý místo o to býků,
možná bychom už měli dítě.
Přestaň mě ztrapňovat!
Nepřestanu. Proč bych měla?
- Pirozi, z cesty! - No tak.
- Tenhle pasák mě přivádí k šílenství. - Děláš scénu. Taková ostuda.
- Nejsem žádný pasák! - Ale jsi!
Jsem Kalender Šlechtitel!
- Tak šlechti! - Všichni mě znají!
- Přísahám. Odcházím. - Nech mě, dám mu ránu.
Tady jsi! No tak, Pirozi. Pojď, chlape.
Přines to sem. Ukažme to tady pánovi.
Vidíš, ago? Udělám to takhle. Tak.
Bude to tak snadné.
Dobře? Tak jo.
No tak. Držte ho, hoši.
Podržte ho.
Držte ho.
Podívejme se, který zub to je.
Pusu dokořán. A je to.
Tady je. Vidíš? Tenhle.
Vydrž. Nehýbej hlavou.
Vydrž. Mám to!
Vidíš?
Kořeny jsou velké jako býčí rohy.
Nahoře shnilý, ale stejně.
Hogire!
Co je, Hatun?
Tvůj otec zase utekl.
Co?
Vezmi si to. Vezmi si ten zub.
Jdeme pro něj.
To ti zmírní bolest.
Jdeme. Hned jsme zpátky, ago.
Otevřu tvé dveře.
Otřu si bahno z bot a vejdu do tvého domu.
A řeknu „Dilo! Tady jsem!“
„Jsem tady Dilo,“ řeknu.
„Jsem u tebe doma.“
Nebyl jsi včera s dědou?
Napsal jsem mu báseň a pak šel spát.
Sakra.
Jeď dolem, odřízneme mu cestu.
- Dobře. - Sakra, dědo.
Nemůže si pomoct.
Budeš na mě zírat.
Budeš na mě zírat a přemýšlet.
Podíváš se na květiny
a podíváš se na mě.
A řekneš „Mirze! Jedeme, Mirze.“
Tati!
Sakra. Děti.
- Tati! - Nepleťte se mi do cesty!
Tati, zastav.
Jdi mi z cesty.
Ztrapníš nás!
Nech mě na pokoji! Proč bych vás ztrapňoval?
Hogire.
- Hogire. - Co je?
Říká, že jede pro Dilo.
Řekni mu, že se vrátíme a Dilo mu přivezeme do vesnice.
- Zbaští to? - Určitě.
Když tak ho přinutíme to otočit.
Tati, pojeď zpátky do stanu.
Ne! Jedu pro Dilo. Nepleť se do toho.
No tak, tati.
Neříkej furt „tati“ a kliď se z cesty.
Neopovažuj se.
Tati, ne. Co to děláš?
- Nech mě. - Ne, tati, spadnu.
Odejdi.
Hele, tati.
Máma právě umřela
a ty už prahneš po nějaký ženský.
Není to nějaká ženská. Dilo je moje.
No tak.
Jak můžeš poskvrnit památku naší zesnulé matky?
Styď se, tati. Je to špatné.
Co?
Vaše matka zemřela.
Ale vždycky jsem miloval Dilo.
Nedovolili mi ji mít.
Kdyby dovolili…
vaše matka by nebyla vaše matka.
Už dost. Hej, Pirozi.
Dnes večer hrajeme, ne?
Připrav si nástroje.
No tak, Nedime.
Pojď sem.
Přísahám… Co s ním uděláme?
to je jedno, jedem.
Co je to?
Svatební šaty.
Ošklivá barva.
Zlato, všechny svatební šaty jsou bílé.
Jinak to nejde?
Jen si je oblékni.
Podívej. Jednou jsi utekla bez šatů.
Zostudila jsi nás.
Bez šatů nemůže být svatba.
Je tu svatba?
Můžu si taky zatančit?
Jistěže ano, zlato.
Oblékni si je.
Dobře. Ale až odejdete.
Nevěsta Sümbül se příliš nechce vdávat.
Prostě nehrajte smutné písničky.
Ať je to živé. Velmi živé.
Nenechme nikoho rozesmutnit.
Neboj se, ago.
Budeme hrát tak dobře, že prarodiče nevěsty
vstanou z hrobu a zatančí si.
Prosím, ať zurna hraje celou noc.
Neboj se, ago.
Budeme hrát nonstop.
Když dnes budete dobří,
dám vám dva berany místo jednoho.
Můžeš si být jist, neboj se nic.
Tak jo. Hodně štěstí.
Děkuji.
- Hogire. - Jo?
Musím se jít vyčůrat.
Dobře. Ale vrať se rychle.
Sümbül?
Pojď, zlato.
Co to děláš?
Podívej, jak hraje. Pojď sem.
- Přestaň, strejdo. - Co se děje, Pirozi?
Nic, kámo.
- Pojďme hrát dobře. - Ano.
Výborně.
- Jistě. - Nedime.
Nemám na to plíce. Dnes večer hraješ na zurnu.
- Nezastavím se. - Jo.
Nezapomeňte, že svědek chtěl jen veselé písničky.
Jestli se zaseknete, nechte to na mně.
- Dnes večer povedu. - Tak jo.
Nečekejte tady, děti. Běžte!
No tak. Jdeme.
Zdravím.
Jsi ženich?
Ano.
Máš pěkný oblek.
To kvůli tobě.
Udělal bys pro mě něco?
Ano.
Co je to?
Zlato, přestaň.
Je to tvůj muž.
Zvládneš to?
Zvládnu.
Tak do toho.
Zníš jako osel.
Teď jsem tvůj muž. Tak pozor.
Domluv své dceři, aby věděla, jak se ke mně chovat.
- Tady jsou. - Jo.
Kdo pořádá svatbu pro pomatenou?
- A tady ji máme. - Taková škoda.
Tady je. Praštěná.
Kdo je u vás praštěnej?
Pirozi!
Perou se. Musíme hrát dál. No tak.
Raz, dva. Raz, dva, tři, čtyři.
Snaž si to moc nebrat.
Neudělal jsem nic špatného.
Ten, kdo jí ublížil, ten, kdo jí to udělal,
bůh ho zatrať do pekla.
Myslíš si, že je panna,
a najednou má porodit.
Neboj, ago.
Jen se snaž mít čistou hlavu.
Sbohem.
Díky. Tak běž.
Hodně štěstí.
Opatruj se.
No tak, holka. Jdeme.
Probouzí se.
No tak, Pirozi. Vstávej. Konečně jsi vzhůru.
Vážně se museli prát?
Stálo nás to berana.
- Kde je nevěsta? - Jaká nevěsta?
Nevěsta ze svatby.
- Oni šli tam. - Opravdu?
Kam šli, Hogire?
Ženich ji vezme zpátky k otci.
- Hogire. - Co?
- Ta nevěsta… - Jo?
- Je pro mě ta pravá. - Jak to?
Zamilovala se do mě a já do ní.
Jako vážně?
Kdy?
No, těsně před svatbou.
Hogire, musíme najít způsob.
Co máme dělat, Pirozi?
Ženich ji bere zpátky.
Víš, protože se ukázalo, že je nečistá.
- Nečistá? - Jo.
Díky Bohu!
- Hogire. - Jo?
Vím jen, že má čisté srdce.
Jak?
Říkal jsem ti to. Její srdce ke mně volalo.
Musíme něco vymyslet.
- Existuje způsob. - Jaký?
- Pojďme požádat o požehnání jejího otce. - Tak jo. Jedem.
Uděláme to, jak se sluší.
Ženich ji stejně bere zpátky.
Není vdaná.
Máme na to právo.
Ano. Máme.
Otočme to a pojeďme za ním.
Zpomal. Pojďme zpátky do vesnice.
Zeptáme se táty. Uvidíme, co řekne pan Mirze.
- Jasně. Táta. - Jo.
Tati!
Tati.
Co…
Kdo sváže vlastního otce, Hogir?
Rozvažte mě, děti.
Musím za Dilo.
Jasně, tati.
- Tati. - Co?
Slibuju, že pro tebe půjdu pro Dilo.
Slibuješ?
Slibuju. Přísahám.
Mám zprávy, tati.
Tvůj syn se zamiloval do jedné laňky.
- Piroz? - Jo?
Je jako laňka, jo?
Je, tati.
Má tenké kotníky?
Jako čáp.
Kdy půjdeme pro tvou laňku?
- Půjdeme zítra. - Jupí.
Tak si…
zítra rozjasníme den.
Chtěl jsem být tvůj zeť.
Tvá dcera tě zostudila.
Uděláš to ty, nebo já?
Sümbül je moje dcera.
Je mou povinností obnovit naši čest.
Je moc horko. Přidej studenou vodu.
Tvůj otec a bratrova zhýralost nás dostanou do problémů, Hogire.
Mami, najdi mi taky holku.
Ty mlč! Nic ti do toho není.
Proč ho biješ?
Jestli se nic nepokazí, zítra to vyřešíme.
Co tvůj otec? Co uděláme s ním?
Celý den tu chodí s trčákem.
Co to děláš, proboha?
To taky vyřešíme.
Tady máš.
To je ale krásný domov.
Měj ráda
růže.
Taky fialky miluj…
Ale nezapomeň,
fialky jsou krotké…
a růže jen tvé.
Hej, Hogire.
Kdo je ta dívka? Kam jdeme?
Je to dcera Agy Seymena.
Včera jsme byli na její svatbě,
ale ženich ji vzal zpátky.
- Fakt? - Jo.
Takže nám dá své požehnání?
Jasně. Proč by nedal?
Není vdaná.
Ženich ji vzal zpátky.
- Zeptáme se. Vyjde to. - Jo.
Srdce si dělá, co chce.
- Hej, Mirze. - Co je?
To se stalo Dilo?
Ty. Poslouchej, ty pasáku.
Její srdce bylo vždycky moje, takže nevím, o čem to mluvíš, ty vole.
Nebuď takový.
Pomohl jsem Seymenovi s kravami.
Ano?
Jeho dcera byla tak krásná a elegantní.
Byla oslnivá. Přinesla světlo všude, kam šla.
Tati.
No tak. Ať nejdeme pozdě.
Tamburínu a kemane?
Sbaleno, Mirze.
Měli bychom mít nástroje u sebe, ať řekneme, co máme na srdci.
Hej, Pirozi.
Přijde za námi pak Dilo podívat se na nevěstu?
Copak je má matka? Proč bych jí ukazoval nevěstu?
Sklapni!
Taky je tvou matkou.
Kdo miluje tvého otce, je tvou matkou.
Ty jsi ďábel, Pirozi.
- Počkej, Kalendere. - Co je?
Mám dotaz.
Určitě to zvládneme, ale co budeme dělat s tátou?
Co mám dělat?
Proč? Co je to s ním?
Slíbili jsme mu, že přivedeme Dilo.
Neříkal jsi, že Dilo má manžela
a taky, že je mrtvá?
Když mu řekneme, že je Dilo mrtvá, rozpoutá peklo.
Tak řekni, že „Šla ke světlu.“
Jsi tak vtipnej.
Kalendere, no tak. Prosím.
Prosím, pomoz nám.
Znám způsob.
Tvůj otec je v říji.
Modlitby a kouzla mu nepomůžou.
Co budeme dělat?
Všichni dobří chovatelé to znají.
Když je býk v říji, ukážeš mu seno.
Tak to vyřešíme a hned se vrátíme do vesnice.
- Jasně. - Že jo?
Jdeme. No tak.
Neměla jsi nám to dělat.
Co bylo špatně?
Takoví my nejsme.
- Proč jsi pošpinila naši čest? - Jací my nejsme?
Tak ji zas vyčistíme, když je špinavá.
Přines mi kýbl. Umyju ji.
Cos to provedla, zlato?
Kdo ti to udělal?
Mám syna, košili bílou má,
Skáče kolem jako kozel.
Vidí laňku, je to mazel.
Neví, koho se má ptát.
Ale i tak musí se ptát,
o požehnání požádat.
Seymene Ago.
Cikáne Mirze.
Netuším, o čem to mluvíš.
Chceš-li něco říct, řekni to jako muž, abych to pochopil.
Tati, srozumitelněji.
No tak, lidi!
Ať tvá dcera neteskní,
ať můj syn neteskní.
Nenech moje dítě spát o samotě,
nenech své dítě spát o samotě.
Seymene Ago.
Cikáne Mirze!
Tati, řekni mu to napřímo.
Ale jak?
Nevím, jak to říct.
Hele, Seymene Ago.
Je Sümbül tvoje dcera?
Ano.
Je Piroz můj syn?
- Asi to tak bude. - Je.
Srdce mého syna
teskní pro tvou dceru Sümbül.
Jak to myslíš?
Snaží se říct,
že s boží vůlí
žádáme o tvé požehnání
ke sňatku tvé dcery Sümbül s naším chlapcem Pirozem.
Aha. Rozumím.
To je milé, když jeden rozumí tomu druhému.
Není nic lepšího, že?
Poslyš, cikáne Mirze.
Přišli jste sem jako přátelé, ale stejně tak neodejdete.
Proč to říká?
To nevím, tati.
Rizo!
Kdo je Riza?
Ano, otče?
Svolej své bratry.
Dobře, otče.
Má spoustu bratrů.
Možná u toho chtějí být všichni.
Mohli ušetřit aspoň strýčka Mirzeho.
Ano, ale táta k němu byl velmi upřímný.
Piroz je přece jeho syn.
A proč ses taky nebil?
Dědo, byli to dospělí muži.
Koho to zajímá?
Nejsi silný?
Jsi k ničemu.
Pomalu, sakra!
Tak jo. A je to.
Přísahám, Sefure…
že vypadá jako ty.
Myslíš, že seno nahradí někoho blízkého?
Proč ne? Může, když je třeba.
Tak s tím měj dítě.
Dobře?
Prosím.
- Fakt? - Jo.
Udělám to. Uvidíš.
- Uvidím? - Uvidíš.
- Už jsem viděla. - Co jsi viděla?
Pořád to vidím.
Co vidíš, Sefure?
Nebo se spíš dívám, ale není co vidět.
Co mám vlastně vidět? Ty bezpohlavní pasáku.
- Zatraceně. - Přestaň, Sefure!
Počkat.
- Já nešťastná. Zmizni! - Ale!
- Napiš to, Nedime. - Co mám napsat, dědo?
„Měj ráda růže.“
„Taky fialky miluj.“
„Ale nezapomeň, fialky jsou krotké.“
„A růže jen tvé.“
Hej, tati.
Ukaž.
- Tati. - Co?
„Ale nezapomeň, fialky jsou krotké.“
„A růže jen tvé.“
- Tati. - Ano?
Dilo.
Co se s ní stalo?
Nic, tati.
- Neříkej, že je mrtvá. - Samozřejmě že ne. Bože chraň.
Tati, přivedl jsem ti ji.
Tomu říkám hodný kluk.
Kde je Dilo?
Fialky krotké, nebo růže?
Kde je?
Kde je Dilo?
Víš, tati, Dilo je trochu nemocná.
To nic. Postarám se o ni.
Ne tak nemocná.
No, můžeš ji vidět,
ale nesmíš se přiblížit.
Můžeš s ní mluvit, ale neuslyšíš ji.
A tati, doktor říkal,
že kdyby ses měl dotknout Dilo,
Dilo zemře.
Měj ráda
růže.
Tati, poslyš.
Nesmíš za tu čáru, ano?
Doktor to řekl.
„Dilo zemře, když ji překročí,“ řekl.
Dobře. Nech mě být s Dilo o samotě.
Chci se za ni modlit a promluvit si.
Pojďme.
Budu tu stát
a modlit se.
Dilo?
Dilo, vítej.
Vítej, Dilo.
Jsi nemocná?
Jsem rád, že jsi tady.
Jsem tak rád.
Nejsi nemocná, že ne? Jsi v pořádku.
Tvoje slzy…
jsou smíchané s mými.
Tvé řasy se dotýkají mého srdce.
Nic neříkej.
Přestaň!
Neopovažuj se mluvit.
Tvoje srdce už zpívá mému srdci
jako slavík.
Takže?
Ulevilo se ti, tati?
Ovšem.
Úlevu přináší,
když vyslovíš, co máš na srdci,
spíš než setkání.
Co mám teď dělat?
Vezmi si své kemane
a řekni, co máš na srdci.
Nedus to v sobě.
Jestli tě miluje…
půjde s tebou.
Jak to myslíš?
Mám jít za svou laňkou?
Už bylo načase.
Běž k ní, dokud je tvé srdce vřelé.
Jsi tady.
Ano.
Rizo.
Ať je to rychlé.
Udělej to potichu, ať to nepřiláká lidi.
Tak dobře.
O zbytek se postaráme později.
Řekneme, že se zabila.
Ano. To uděláme.
Vyděsili se?
Vyděsil jsi je.
Vyděsili jsme je.
Neboj se.
Nemůžou nic dělat.
- Co budeme dělat? - Utečeme.
- Máš krásný úsměv. - To díky tobě.
Je tam džin nebo něco.
Kde je džin?
Ve stodole.
Jak se to stalo?
Jak to mám vědět?
Pojď se mnou.
Pojď.
Měli bychom dojít pro imáma.
Ta chudinka. Pojďme pro hodžu z vesnice.
Přiveďte cikána Kalendera.
Chudák, je posedlá džinem.
- Tak zvláštní. - Musí se za ni pomodlit hodža.
Podívej se na ni.
Dal jsem tam seno a vyplnil to.
Sílu péro býka získá.
Kalendere? Tady jsi. Ahoj, Kalendere.
Je to důležité.
Co sakra chceš?
Je to důležité, Kalendere.
Tvůj otec zase utekl?
Ne. Sümbülin otec pro tebe pošle.
Aha. Potřebuje pomoc s krávou?
Ne. Žádné krávy.
Myslí si, že Sümbül je posedlá.
Skutečným démonem?
Ne. To já jsem ji posedl.
Stejně jsi skutečný ďábel, Pirozi.
Přestaň, Kalendere. Na vtipy nemáme čas.
Musíš mi pomoct.
Mám řešení.
Jaké?
Zabijeme Sümbül dřív než oni.
To je tvoje řešení?
Proč chceš zabít mou laňku?
Bude to tak jen vypadat.
Budou si myslet, že je mrtvá, takže ji nezabijí.
Aha. Já to nechápu.
Dám jí lektvar.
Na den bude vypadat mrtvá.
Seymen tomu uvěří,
takže ji nezabije.
Zbytek bude na tobě.
Aha. Chápu.
Teda, souhlasím, pokud skutečně neumře.
Neumře.
- Nech mě být. - Díky, Kalendere!
Přestaň. Prostě odejdi.
Jsi nejlepší.
Kšá! Jdi pryč.
Hodně štěstí.
Zemřeš!
Jak to myslíš?
Chci říct, my tě zabijeme.
Může tě Seymen Aga zabít, když to uděláme první?
Nemůže.
A pak s tebou uteču.
Necháš mě a utečeš s mou mrtvolou? Copak mě nemiluješ?
No tak.
O to nejde.
Miluju tě.
Jde jen o to, že umřeš,
ale ve skutečnosti
neumřeš.
Tak jo.
Bismillahirrahmanirrahim.
Dej mi to.
Co ji trápí?
Kdykoli jdeme dovnitř,
slyšíme podivné zvuky.
Sümbül je posedlá.
Půjdu se za ni modlit.
Hned se toho démona zbavím.
Zůstaňte tu.
Nechoďte dovnitř.
Nejdřív ji zkontroluju.
Potřebuju vědět, jestli toho démona znám
Dobře? Modlete se.
Nepřestávejte.
Modlete se dál!
Není to démon. Je to něco jiného.
Je to démon, ale je to něco jiného.
Opravdu, démon,
ale jiný.
Je v ní.
Udělal si z jejího těla domov.
Dokonce tam má i houpačku. Pěkně si to užívá.
Houpe se.
Neodejde před svítáním.
Ani náhodou.
Ach, Sümbül!
Nikdy jsi nebyla šťastná.
Neměla jsi štěstí.
Měla jsem jít místo ní.
Prostě vstávej. Umřu já.
Otče.
Je to pesticid.
Zabila se.
Tak jo. Zasloužila si to.
Sama se potrestala za své chyby.
- Vážně si to zasloužila? - Sklapni, ženská.
Rizo!
Pojďme ji co nejdřív pohřbít.
Dobře, otče.
Jsi Boží host.
Teď sem patříš.
Tvůj otec má kamenné srdce.
Dokonce tě chtěl zabít.
Teď jsme stejní, ty a já…
Piroz je můj syn
a ty moje dcera.
Měl bych jít.
Dilo na mě čeká.
Hej, pane Pirozi!
- Děláš si, co chceš, ne? - Ticho, Hatun. Vysvětlím to.
Dostal ses do problémů?
Ne. Přivedl jsem tu svou milovanou.
Prosím, nikomu to neříkej.
Drž hubu.
Přišla jsi sem dobrovolně?
Ano.
Tak jo. Tak jo.
Pokud jsi tu dobrovolně, musíme tě ochránit.
Co je to?
Přinesu ti oblečení.
Nechoď tu v kusu hadru.
Pamatuješ, co jsem říkal?
Nikdo ti tu neublíží.
Dědo!
Není tady.
Kdo je to?
Kdo je kdo?
Není to ta, co jsi chtěl?
Ne. To není ona.
To je ona.
Ne, není.
Vážně je to ona.
Řekl jsem ne. Prostě vypadni, ty darebáku.
Takže… Kde jsme to byli?
„Nikdo ti tu neublíží.“
Jasně. Jo.
Podívej.
Tohle jsem měla jednou
a pak už nikdy.
Bylo to pro tebe, Sümbül.
Panečku.
Bůh musí být na tvé straně, Sümbül.
Je štěstí, že máš muže jako Piroz.
Nevím, jestli mě Hogir miloval, nebo ne.
Řekl mi, že si mě vezme.
Dostal mě výměnou za vola a zurnu.
Pak vůl umřel…
a zbyla jen zurna.
Můj zesnulý otec
na tu zurnu roky hrál.
Vždycky říkal,
„Zlato, vždycky, když hraju na svatbě,
myslím na tebe,
a hluboko uvnitř jsem smutný.“
To říkával,
ale spíš byl smutný, protože ten vůl pošel.
Zlato.
Vypadáš nádherně.
Jako koroptvička.
Ach, koroptvičko, koroptvičko,
zamiloval jsem se do tebe.
A ty do mě, koroptvičko.
Ach, koroptvičko.
Ring není místem
pro ptáčata, staré a nemocné.
Nenechte koroptve bojovat ve více než třech zápasech.
Ach, koroptvičko,
koroptvičko.
Zamiloval jsem se do tebe
a ty do mě.
Ach, koroptvičko.
- Tati. - Co chceš?
- Tati! - Co sakra chceš?
- Šel jsem k dědečkovi. - Počkat!
Všichni stůjte! A?
A pak…
- Pak jsem viděl… - Cos viděl?
Strejdu Piroze.
- No a? - No a?
Pamatuješ na tu holku, kterou jsme pro něj chtěli?
- Ano. - Její bratři nás zmlátili.
Jo.
Viděl jsem ji.
Co?
Co jsi to udělal, Pirozi?
Co jsem měl dělat?
Měl jsem je nechat ji zabít?
Dostaneš nás do problémů.
Co to znamená?
To znamená, že
„Ať uděláme cokoli,
Boží vůle bude splněna.“
Co tady děláte?
Není vhodné to před ní probírat.
Vypadněte.
Odejděte, všichni. Běžte!
No tak. Přestaňte zírat. Prostě běžte.
Sakra, Pirozi.
Ty jsi vážně číslo.
Ukradl jsi ji, jako by byla slepice.
Co jsem měl dělat? Měl jsem opustit tu, kterou miluju?
Nechme stranou mou lásku,
měl jsem ji nechat umřít?
Udělal by to, kdyby chtěl,
ale Všemohoucí měl jiné plány.
Mashallah.
- Řekni mashallah, Hogire. - Mashallah.
Ona nikam nepůjde.
Taky jsem s milovanou. Nic zlého se nestalo.
Ale tati,
budou problémy.
Nebudou.
Nikdo nám nemůže dělat potíže.
Nestarejte se o to.
Je to na mně a mém synovi.
Tak jo.
Jak myslíš.
Tak je oddáme.
- Měli bychom? - Měli bychom.
Díky Bohu!
Jak to bylo…
Jméno tvého otce?
- Seymen. - Seymen.
Já vím.
Ty, Sümbül, Seymenovo dcero,
bereš si za manžela Piroze, Mirzeho syna?
Ano.
Ty, Pirozi, Mirzeho synu…
Ano.
Takže…
Tímto vás v Boží přítomnosti
prohlašuji za muže a ženu.
- Hogire. - Jo?
Můžu přednést Al-Fatihu?
Hatun?
- Sefure? - Co?
- Chce přednést Al-Fatihu. - Jasně. Hlavní je záměr.
Tak do toho. Modlitba je modlitba.
Tak, Al-Fatiho!
Všechna chvála Alláhovi, Pánu všech světů.
Nejcitlivější a nejmilosrdnější pane Soudného dne,
Jen tebe uctíváme a jen tebe žádáme o pomoc.
Veď nás rovnou cestou,
cestou těch, kterým jsi požehnal,
ne z těch, kteří se ti znelíbili
nebo těch, kdo jsou na scestí.
- Amen. - Amen.
Pirozi, gratuluju.
Podívejme se.
Vypadá to skvěle.
Nádhera. Je to krása.
Hele, ago.
Jen králové mají lepší zuby.
Víš, co děláš, Hogire.
Teď jsi ještě větší aga.
Něco ti povím, ago.
Tvoje ženy si toho všimnou.
Ta mladší o to stejně žádala. Možná ta starší taky něco chce.
Přijď, kdy chceš. Jsme připraveni.
Co je to za holku?
Ona? Je to Fahriho dcera.
Je to naše nevěsta.
Je to Pirozova žena.
Nevypadá, že je od vás.
Vypadá povědomě, ale…
Ne. Určitě se pleteš.
Je to Fahriho dcera.
No nic.
Co ti dlužím?
Můžeme se vyrovnat dvouletým beranem.
Tak jo.
Rozhodně to byla Sümbül.
Určitě se nemýlíš?
Jsem si jistý.
Znám tvou dceru.
Díky, Mürşit. Díky.
Mě na vtípky neužije
Postarám se o to.
To udělej.
Víš, co máš dělat.
Ano. Vím.
Nech mě s tebou umřít.
Nech mě s tebou hořet.
Už jsem si prošel peklem.
Pusť mě už do svého nebe.
Pojď a buď můj.
Budeš má?
Ticho.
Nemluv.
Miluj mě.
Ale nebudou lidé mluvit?
Co?
Nemusím mluvit.
Nech mě s tebou umřít.
Dilo?
Dilo…
Dilo!
Zatraceně, děti!
Proč jste mi to udělali?
Vy děti jste si nikdy neuvědomily, proč srdce vašeho otce bolelo!
Nechci tě spálit, ale…
Nech mě umřít.
Nech mě s tebou umřít.
Tati!
Skleněná lahvinko,
ty moje panenko.
Vídám tě každý den už roky,
ale pořád jsi tak krásná.
- Tati. - K čertu s tátou!
Děda…
- Co je? - Spálil to.
- Děda zapálil Dilo, tati. - Cože?
Jak to mohl udělat? Dej vědět strýci.
- Hogire, vstávej. - Podej mi košili.
- Sakra, tati. Já se z tebe zblázním. - Bůh ví, co udělá dál.
- Je to blázen. - To mě rovnou upal taky, tati.
Postavil jsem nám dům, Dilo.
Naše květiny na nás čekají.
Jako bychom se mohli dotknout oblohy.
Taky tam bude příjemný vánek.
Budou nás uspávat ptáci.
Dilo, nechceš něco říct?
Hej. Zlobíš se na mě?
Tak jo.
Jsi moje Dilo. Jsi pro mě skutečná, Dilo.
Říkala jsem ti, abys je hlídal.
A nehlídal jsi ani otce ani bratra.
Hatun, prosím tě. Prosím, mlč už.
Snažím se zjistit, jestli je mrtvý,
a ty mi hubuješ.
Tady. Dáme ti nohy takhle.
Koukni na sebe.
Máš pohodlí, Dilo?
Nejspíš je po něm.
Ale nejsou tu žádné zuby.
- Pirozi! - Nepopálil by se.
- Pirozi! - Co je?
Pirozi, Seymen sem jede se svými muži.
Kde jsi je viděl?
V Zümrütu se ptali, kde jsou naše stany.
Jako by nebylo dost problémů.
Zabijou nás.
No jasně!
Hej, Nedime.
- Víš, kde je dědův hrob? - Ano, tati.
Běž se tam podívat.
Přednesu ti báseň,
než usneme. Ano?
Otevřel jsem ti své srdce, Dilo.
Ať tvůj prach dopadne na mé srdce.
Podívám se na tvé oči
a zavřu ty své.
Ať se naše dechy propletou.
Rubáš tohoto světa mě dusí.
Moje láska k tobě je věčná.
Tak jo.
Pojďme spát, ano?
Dědo!
Sakra.
Nenecháš mě jít do nebe s Dilo po mém boku.
- Dědo. - Co?
- Seymen s muži jede do vesnice. - Cože? Kudy?
Vstávej, dědo. Jdeme.
No tak, dědo.
Dilo, pojď.
Pojďme zachránit lásku našeho syna.
Jdeme.
Piroz nás do toho dostal.
No tak. Nech toho, Sefure.
Cože? Přísahám, že Seymen nás nenechá žít.
Tati? Koukej!
- Mirze? - Už jde.
- Tady ho máme. - Tati!
- To je Mirze. - Ano.
Je to Mirze.
Tati!
Tati.
- Tady. Podrž to. - Dej mi to.
- Vydrž, holka. - Pojď.
Tati? Ty žiješ?
Samozřejmě.
Jestli umřu,
umřu s Dilo.
No tak.
A je to.
- Tati. - Co?
Víš, že přijede Seymen, že?
Jo, tati. On a jeho muži.
Musíme jít.
Mám pro vás řešení.
- Co? - Jaké?
Je to jediná možnost.
- Pověz, tati. - Mám jednu podmínku.
Tak jo. Co je?
Necháte mě tu zůstat s Dilo.
No tak.
O čem to mluvíš, tati?
Přejděte řeku Kinik
před východem slunce.
- Kinik? - Jo.
Vezměte vor…
a nechte ho na druhé straně.
Než skončí den, dostanete se na náhorní plošinu Deriz.
Zůstanu tady s Dilo.
To nemůžeš, tati.
Jasně že můžu.
Zdržím Seymena.
Tati.
Tati, nebuď tak tvrdohlavý.
Prostě vezmi Dilo a pojď s námi.
Ne. To nepůjde.
Budu tady s Dilo. Ne.
Jestli sem přijde Seymen Aga,
poznáte to ve svých srdcích.
Dědo, pojď s námi.
Poslouchej. Postarej se o něj.
Čeká vás dlouhá cesta.
Velmi dlouhá.
Už běž.
Vezmi je přes řeku.
- Tati. - Ano?
Tohle si nech u sebe
Ne. Já to nechci.
Jen mi nechte kemane, to je má duše.
Tak jo.
Poslyš, Mirze.
Jdi. Zůstanu.
Jde si pro mě.
Proč bys umíral místo mě?
To neříkej, zlato.
Jsi tak mladá.
Ale já…
Stejně jsem už víc než z poloviny mrtvý.
Jsi život, když jsi s mým synem.
Tak běž.
Tady máš. Tak.
Tvoje dcera
je zamilovaná do mého syna Seymene Ago.
Proč by milovala takovýho parchanta?
Nebuď takový, Seymene Ago.
Srdce nezná diskriminaci.
Kde je ten hajzl?
S tou, kterou miluje. Se svou laňkou.
Kdo ví, na kterou horu vylezou.
Cikáne Mirze, zastřelím tě, vážně.
Přestaň, Semene Ago. Počkej.
Zastřelím tě.
Zazpívám ti.
Možná to obměkčí tvé srdce. Co říkáš?
Mám dítě, syna,
slunce svítí na jeho košili.
Cikáne Mirze!
Zastřelím tě!
Netuším, na kterou horu lezou…
Řekneš mi, kde je?
Já tě zastřelím!
Srdce našich dětí, Seymene Ago,
jsou navždy svázaná.
Srdce našich dětí, Seymene Ago,
jsou navždy svázaná.
Vraťme se.
Pojďme uctít Mirzeho památku.
- Hogire. - Jo?
Co se má stát, stane se.
Pojďme zpátky.
Pojďme ho řádně pohřbít.
Dobře, Pirozi. Pojďme zpátky.
Seyran, má drahá,
boty si zuj.
Pojďme dovnitř,
boty si zuj.
Dovnitř pojďme,
jak říkal jsem já,
Seyran prsy
jak jablíčka má.
V pokoji je zima.
Blázínku můj,
blázínku můj.
Sedm let čekání,
blázínku můj.
Blázínku můj.
Seyran, má drahá,
boty si zuj.
Dovnitř pojďme,
boty si zuj.
Dovnitř už pojďme.
Jak řekl jsem já,
Seyran prsy
jak jablíčka má.
V pokoji je zima.
Blázínku můj.
Sedm let čekání.
Blázínku můj.
Překlad titulků: Alena Novotná