Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
Official YIFY movies site: YTS.MX
GUD SKABTE MENNESKET,
INDSÅ, DE VAR ULYKKELIGE, OG SENDTE DEM DOMARI-FOLKET
DE MIGREREDE, SPILLEDE MUSIK OG SANG I HÅBET OM AT VINDE FOLKS HJERTER
Du er håbløs. Pokkers også!
Kom her!
Hvad skal jeg med en tyr? Vi har allerede to.
Hold nu op, Sefure. Vi lever jo af tyrens pik.
Bavl! Passede du din pik og ikke tyrens, havde vi haft et barn nu.
-Hold op med at ydmyge mig. -Nej! Hvorfor skulle jeg det? Kom!
-Piroz, flyt dig så. -Hold op.
-Dit tyrerufferi driver mig til vanvid. -Folk glor. Du kaster skam over os.
-Jeg er ingen tyreruffer! -Jo, du er.
Jeg er avleren Kalender.
-Så avl noget! -Alle kender mig.
-Jeg går altså fra dig. -Lad mig banke ham.
Der er du jo. Kom, Piroz. Kom, min ven.
Kom med det. Lad os vise Mürşit Ağa det.
Kan du se, ağa? Jeg gør bare sådan. Og vupti.
Så let er det.Kan du se? Godt.
Kom og hold ham, venner.
Hold ham.
Hold manden.
Hvilken tand er det?
Åbn munden. Sådan. Lidt mere.
Sådan. Kan du se? Det er den der.
Vent lige. Og hold munden åben.
Vent. Jeg har den!
Se?
Rødderne er så store som tyrehorn. Tanden er rådden, men alligevel.
-Hogir! -Hvad er der, Hatun?
-Din far stak af igen. -Hvad?
Tag den, ağa. Tag tanden.
Lad os hente ham.
Det her tager smerten, okay? Kom. Vi kommer igen, ağa.
Nu åbner jeg din dør.
Jeg tørrer skoene af og træder ind i dit hjem.
Jeg siger: "Dilo, her er jeg!
"Jeg er her, Dilo," siger jeg. "Jeg er hjemme hos dig."
Var du ikke sammen med farfar i går?
Han bad mig skrive et digt ned og gik i seng.
Pokkers.
Tag den lille vej, så vi kan afskære ham.
-Fint. -For pokker, farfar.
Han kan ikke gøre for det.
Du ser på mig.
Du ser så tænksomt på mig.
Dit blik strejfer blomsterne, før du ser på mig.
Så siger du: "Mirze! Kom, Mirze."
Far!
Pokkers. Det er børnene.
-Far! -Hold jer væk, børn.
Stop, far.
-Hold jer fra mig. -Du ydmyger os jo.
Lad mig så være. Hvorfor ville det ydmyge jer?
Hogir.
Hogir, han siger, han vil hente Dilo.
Sig, vi kan tage tilbage, og så henter vi Dilo til landsbyen.
-Går han med til det? -Ja. Ellers må vi tvinge ham med.
Far, lad os tage hjem til teltet.
Nej! Jeg skal hente Dilo. Hold jer væk.
Kom nu, far.
Hold op med at kalde mig far, og forsvind!
Det gør du ikke. Lad være, far. Hvad laver du?
-Lad mig være. -Nej, far. Jeg falder.
Forsvind.
Hør nu, far.
Mor er lige død, men du render efter en anden kvinde.
Hun er ikke bare en kvinde. Dilo er min.
Hold nu op.
Du tilsværter jo vores afdøde mors minde.
Skam dig, far. Det er forkert.
Hvorfor det?
Jeres mor er død.
Men jeg har altid elsket Dilo.
Jeg måtte ikke få hende.
Havde de givet mig lov…
…havde jeres mor ikke været jeres mor.
Så er det nok. Hej, Piroz!
Vi skal spille i aften, ikke? Gør instrumenterne klar.
Kom nu, Nedim. Kom her.
Jeg sværger… Hvad stiller vi op med ham?
Lad os nu gå.
Hvad er det?
En brudekjole.
Farven er grim.
-Søde ven, alle brudekjoler er hvide. -Er der ikke andre valg?
Tag den nu på.
Du forlod engang vores hjem uden sådan en kjole.
Du bragte skam over os. Et bryllup kræver en brudekjole.
Er der da bryllup? Får jeg lov til at danse?
Selvfølgelig, skat.
Tag den nu på.
Godt. Men kun hvis I går.
Bruden, Sümbül, er ikke så opsat på giftermålet,
så I må ikke spille triste sange.
Det skal være rigtig livligt, så ingen bliver kede af det.
Bare rolig, ağa.
Vi spiller så godt,
at brudens afdøde bedsteforældre vil rejse sig fra graven og danse.
Bare hold zurnaen i gang hele natten.
Bare rolig, ağa. Vi spiller uden ophold.
Spiller I godt i aften, får I to væddere i stedet for en.
Fint, ağa. Og der er ingen grund til bekymring.
-Godt. Held og lykke. -Tak.
-Hogir? -Ja.
-Jeg skal slå en streg. -Fint, men skynd dig tilbage.
Sümbül?
Kom nu, skat.
Hvad laver du?
Se, hvor han spiller. Kom her.
-Hold op, onkel. -Hvad er der, Piroz?
Ikke noget.
-Lad os spille godt. -Okay.
Udmærket.
-Naturligvis. -Nedim.
Mine lunger rækker ikke. Du må spille zurna i aften.
-Uden ophold. -Godt.
Husk, at forloveren bad os om at spille muntre melodier.
Går du i stå, så lad mig træde til. Jeg fører an i aften.
Godt.
Her kan I ikke vente, unger. Væk! Smut så med jer.
Goddag.
Er du gommen?
Ja.
Det er et pænt jakkesæt.
Det er til ære for dig.
Ville du gøre alt for mig?
Ja, jeg ville.
Hvad for noget?
Nej, skat.
Det er din mand.
Kan du gøre det?
Ja, jeg kan.
Så gør det.
Du lyder som et æsel.
Tal pænt! Jeg er din mand.
Tal din datter til fornuft, så hun behandler mig ordentligt.
-Her kommer de. -Ja.
Hvem holder bryllup for en tosse?
-Her er tossen. -Sikken en skam.
Her kommer tossen.
Hvem kalder du en tosse?
Piroz!
De slås. Vi må spillere videre. Kom så.
En, to. En, to, tre, fire!
Tænk nu ikke for meget over det.
Jeg gjorde ikke noget galt.
Den, der gjorde hende fortræd og gjorde det mod hende,
bør brænde op i helvede.
Man tror, pigen er jomfru, og så skal hun pludselig føde.
Bare rolig, ağa. Prøv at tænke klart.
Farvel.
Tak. Afsted med dig.
Held og lykke.
Pas på dig selv.
Kom så, min tøs. Hyp.
Nu vågner han.
Op med dig, Piroz. Nu er du endelig vågen.
Behøvede de at slås? Det kostede os en vædder.
-Hvor er bruden? -Hvilken brud?
Bruden fra brylluppet.
-De drog den vej. -Seriøst?
Hvor tog de hen, Hogir?
Gommen tager hende tilbage til hendes far.
-Hogir. -Hvad?
-Bruden… -Ja?
-Hun er min eneste ene. -Hvad?
-Hun forelskede sig i mig og omvendt. -Seriøst? Hvornår?
Lige før brylluppet.
-Hogir, det må vi løse. -Hvad skal vi gøre, Piroz?
Gommen returnerer hende jo.
Fordi det viste sig, hun ikke var uskyldig.
-Uskyldig? -Ja.
Gudskelov!
-Hogir? -Ja.
Jeg ved, hendes hjerte er rent.
Hvordan det?
Det har jeg forklaret. Hendes hjerte kaldte på mit.
Så må vi finde ud af noget.
-Der er en udvej. -Hvilken?
-Vi beder om hendes fars velsignelse. -Ja, det gør vi.
Vi spørger ham ordentligt. Gommen returnerer hende jo alligevel.
Hun er ikke gift, så vi har ret til det.
Ja, vi har.
Lad os vende og tage hjem til ham.
Rolig. Først tager vi til landsbyen.
Lad os spørge far. Lad os se, hvad Mirze siger.
-Okay. Far. -Ja.
Far!
Far.
Hvad i alv…
Hvem binder deres egen far, Hogir?
Befri mig, børn.
-Lad mig hente Dilo. -Ja, far.
-Far. -Hvad?
Jeg lover, jeg henter Dilo til dig.
-Lover du det? -Ja, det lover jeg.
Jeg har nyt, far.
Din søn forelskede sig i en gazelle.
-Piroz? -Ja?
-Så hun er en gazelle? -Ja, hun er.
Har hun slanke ankler?
Som en storks.
Hvornår henter vi din gazelle?
-Hvad med i morgen? -Ja.
Jamen så
lad os gøre morgendagen bedre.
Jeg ville være din svigersøn.
Din datter bragte skam over mig.
Tager du dig af det, eller skal jeg?
Sümbül er min datter.
Så jeg må rette op på din ære.
Det er for varmt. Kom mere koldt vand i.
Din far og din brors udsvævelser vil give os problemer.
Mor, find en pige til mig også.
Klap i! Det her vedrører ikke dig.
Hvorfor slår du ham?
Går alt glat, ordner vi det hele for Piroz i morgen.
Og hvad så med din far? Hvad gør vi med ham?
Han går rundt med en stådreng hele tiden.
Hvad er det dog, du laver? Det får vi også løst.
Værsgo.
Et smukt hjem til os.
Du burde
Elske roser
Og elske violerne blå
Men glem aldrig
Violer er bly
Men roserne er dine
Hej, Hogir.
-Hvem er pigen? Hvor skal vi hen? Det er Saymen Ağas datter.
Vi var til hendes bryllup i går, men gommen returnerede hende.
-Nå? -Ja.
-Vil han velsigne det? -Hvorfor skulle han ikke det?
Hun er ikke gift. Gommen returnerede hende.
-Vi spørger. Det skal nok gå. -Ja. Hjertet gør, hvad hjertet ønsker.
-Hej, Mirze. -Hvad?
Er det ligesom med Dilo?
Du… Hør her, din tyreruffer!
Hendes hjerte har altid været mit, så hun skal slet ikke hentes, din nar.
Hold nu op.
-Jeg hjalp engang Seymen Ağa med køerne. -Ja?
Datteren var så smuk og elegant.
Hun strålede og lyste op, hvor hun end færdedes.
Far.
Kom, ellers kommer vi for sent.
-Hvad med taburinen og kemanen? -Alt er pakket.
Vi taget vores instrumenter med, så vi kan sige, hvad vi har på hjerte.
Hej, Piroz.
Kommer Dilo så bagefter for at se bruden?
Er Dilo da min mor? Hvorfor skal hun se bruden?
Klap i, knægt. Hun er også din mor.
Den, din far elsker, er din mor.
Du er så djævelsk, Piroz.
-Vent, Kalender. -Hvad er der?
Jeg har et spørgsmål.
Vi kan nok klare det, men hvad gør vi med far?
-Hvad skal jeg gøre? -Hvad er der galt med ham?
Vi lovede ham, vi ville hente Dilo.
Sagde du ikke, at Dilo var gift, og at hun er død?
Siger vi, at Dilo er død, bryder helvede først løs.
Så sig: "Hun gik mod lyset."
Ja, du er så sjov. Kom nu, Kalender. Gør noget.
Hjælp os nu.
Jeg har en idé. Din far er i brunst.
Bønner og charme preller af på ham.
Hvad skal vi så gøre?
Det ved enhver god avler.
Når en tyr er i brunst, viser man tyren høet.
Lad os få det her overstået, og så tager vi tilbage til landsbyen.
-Fint. -Ja?
Kom så.
Det skulle du ikke have gjort.
Hvad gjorde vi galt?
Sådan gebærder vi os ikke.
-Hvorfor besudlede du vores ære? -Hvordan gebærder vi os?
Og det besudlede kan renses, mor.
Hent en spand, så vasker jeg.
Hvad har du gjort, skat?
Hvem gjorde det mod dig?
Jeg havde et barn Kjortlen er hvid
Han springer som en ged
Han ser gazellen Sætter efter
Han ved ikke, hvem han skal spørge Men han skal stadig spørge
Så her står han foran dig Seymen Ağa
Roma-Mirze.
Det der forstår jeg slet ikke.
Har du noget på hjerte, så sig det, så jeg forstår det.
Far, tal tydeligt.
Kom nu, venner.
Lad ikke dit barns hjerte briste
Lad ikke mit barns hjerte briste
Lad ikke mit barn sove alene
Lad ikke dit barn sove alene
Seymen Ağa
Roma-Mirze!
Far, sig det nu bare ligeud.
Men hvordan? Jeg ved ikke, hvordan man siger det.
Seymen Ağa.
Er Sümbül din datter?
Ja.
Er Piroz mit barn?
-Det er han vel. -Ja, han er.
Mit barns hjerte higer efter din datter Sümbül.
Hvad mener du?
Han prøver at sige,
at med Guds vilje
beder vi om din velsignelse til,
at din datter Sümbül ægter vores knægt Piroz.
Javel. Jeg forstår.
Hvor fint. Så længe den ene forstår den anden,
hvad kan vi så ellers ønske os?
Hør her, Roma-Mirze.
I kom som venner, men sådan rejser I ikke bort.
-Hvorfor sagde han det? -Det ved jeg ikke, far.
Rıza!
Hvem er Rıza?
Ja, far?
Hent dine brødre.
Ja, far.
Han har mange brødre.
Måske vil de være sammen om det her.
Det ville være bedre, hvis de havde skånet Mirze.
-Ja, men far var jo meget direkte. -Og Piroz er trods alt min søn.
Hvorfor slog du slet ikke igen?
-Farfar, det var voksne mænd. -Og hvad så?
Er du da ikke stærk?
Du er jo håbløs.
Langsommere, for pokker.
Okay. Sådan.
Sefure, jeg sværger…
Jeg sværger, det ligner dig på en prik.
Tror du, at hø kan erstatte den, man elsker?
Det kan det vel, hvis det skal.
Så få et barn med den der. Ikke?
Kom så.
-Virkelig? -Ja.
Så gør jeg det. Vent og se.
-Nå, så det tror du? -Ja.
-Jeg har jo set. -Hvad så du så?
-Jeg ser det stadig. -Hvad ser du, Sefure?
Eller jeg ser og ser, men kan ikke få øje på noget.
Hvad skal jeg i øvrigt se? Din pikløse ruffer.
-Gid fanden havde dig. -Hold op, Sefure.
Vent.
-Jeg er uheldig. -Stop!
Gå din vej!
-Skriv det ned, Nedim. -Hvad, farfar?
"Du burde elske roser."
"Og elske violerne blå."
"Men glem aldrig, violer er bly."
"Men roserne er dine."
Hej, far.
Lad mig se.
-Far. -Hvad?
"Men glem aldrig, violer er bly."
"Men roserne er dine."
-Far. -Ja?
Det er Dilo.
Hvad er der med hende?
Ikke noget, far.
-Sig ikke, hun er død. -Nej da. Gud forbyde det.
Far, jeg har hentet hende.
Se, det er sandelig en god søn.
Hvor er Dilo?
Hvem af dem var bly?
Hvor er hun?
Hvor er Dilo?
-Far, Dilo har det ikke så godt. -Bare rolig. Jeg kan passe hende.
Ikke syg på den måde.
Du kan se hende,
men du kan ikke nærme dig hende.
Du kan tale til hende, men du kan ikke høre hende.
Far, lægen sagde også,
at rører du Dilo,
så kan Dilo dø.
Du bør
Elske roser
Hør her, far.
Du krydser ikke den streg, er du med?
Det sagde lægen. "Dilo dør, hvis han krydser den."
Godt, så lad mig være alene med Dilo.
Lad mig bede for hende og tale med hende.
Kom så.
Jeg bliver bare her og beder.
Dilo?
Dilo, velkommen.
Velkommen, Dilo.
Er du syg?
Det er godt, du er her.
Jeg er så glad.
Du er ikke syg, vel? Du er okay.
Dine tårer
Blander sig med mine
Dine vipper rører mit hjerte
Sig ikke en lyd
Stop
Sig ikke et ord
Dit hjerte synger nu til mit
Som en nattergal
Og?
Er du lettet, far?
Naturligvis.
Mere end selve genforeningen
er det at sige, hvad man skal sige, noget, der letter hjertet.
Hvad skal jeg gøre, far?
Tag din kemane,
og sig, hvad du skal sige.
Du må ikke holde på det.
Elsker hun dig…
…tager hun med dig.
Hvad mener du?
Skal jeg tage hen til min gazelle?
Det er da på tide.
Tag hen til hende, mens dit hjerte stadig er varmt.
Du er her.
Ja, jeg er.
Rıza.
Skynd dig.
Gør det stille uden at tiltrække opmærksomhed.
Godt, far.
Resten tager vi os af senere.
-Vi siger, hun begik selvmord. -Ja, lad os gøre det.
Blev de skræmt?
Du skræmte dem.
Vi skræmte dem.
Bare rolig.
De kan intet gøre.
-Hvad skal vi gøre? -Vi stikker af.
-Dit smil er så smukt. -Du får mig til at smile.
Der er vist en jinni.
Hvor?
I laden.
-Hvordan er det sket? -Det aner jeg ikke.
Følg med.
Kom så.
Vi får en imam til at bede for hende.
Stakkels pige. Lad os hente landsbyens hodja.
Hent Roma-Kalender.
Staklen er besat af en jinni.
Besynderligt. -Hodjaen må bede for hende.
Se hende engang.
Jeg tog høet og fyldte den
Al magt til tyrens pik
Kalender? Der er du jo. Hej, Kalender.
Det er vigtigt.
-Hvad fanden vil du? -Det er vigtigt, Kalender.
-Er din far stukket af igen? -Nej. Sümbüls far sender bud efter dig.
-Javel. Skal jeg hjælpe med en ko? -Nej, ingen køer.
Han tror, Sümbül er besat.
Er hun besat af en dæmon?
Nej, men jeg har besat hende.
Du er jo en djævelsk rad, Piroz.
Hold op, Kalender. Der er ikke tid til spøg.
Du må hjælpe mig.
Jeg har en løsning.
Som er?
Vi dræber Sümbül, før de gør.
Er det din løsning?
-Hvorfor skal vi dræbe min gazelle? -Det skal se ud, som om vi gjorde.
Tror de, hun er død, dræber de hende ikke.
Det forstår jeg ikke.
Jeg giver hende eliksir, så hun ser død ud i en dags tid.
Seymen falder for det, og så dræber han hende ikke.
Resten er op til dig.
Nu er jeg med.
Den er jeg med på, hvis hun ikke er død altså.
Det er hun ikke.
-Lad mig så være. -Tak, Kalender.
Hold op. Gå så med dig.
-Du er genial. -Væk med dig.
Held og lykke.
Du dør ikke.
Hvad mener du?
Jeg mener, vi dræber dig ikke.
Gør vi det først, kan Seyman ağa ikke dræbe dig.
Vel?
Og så stikker vi to af.
Forlader du mig og stikker af med mit lig? Elsker du mig ikke?
Kom nu.
Sådan er det ikke.
Jeg elsker dig.
Men du skal dø,
selvom du ikke dør rigtigt.
Fint.
Bismillahirrahmanirrahim.
Giv mig den.
Hvad fejler hun?
Når vi går indenfor, hører vi underlige lyde.
Sümbül er besat.
Jeg beder for hende.
Jeg skal nok fordrive dæmonen.
Bliv her.
I kommer ikke ind.
Lad mig først se til hende.
Jeg må se, om det er en dæmon, jeg kender.
Okay? I beder her.
I stopper ikke. I skal bede!
Det er ingen dæmon, men noget andet.
Eller det er en dæmon, men noget andet.
Ja, en dæmon,
men noget andet.
Den er indeni hende. Den har taget ophold i hendes krop.
Den sidder og gynger og hygger sig.
Den gynger bare.
Den forsvinder ikke før daggry. Det er ganske vist.
Åh, Sümbül!
Du var aldrig glad.
Du var aldrig heldig.
Gid jeg var død i stedet.
Rejs dig. Så dør jeg i stedet.
Far.
Det er plantegift.
Hun tog sit liv.
Godt. Det havde hun fortjent.
Hun straffede sig selv for fejltrinnet.
-Fortjente hun det? -Klap i, kvinde.
Rıza.
Lad os få hende begravet hurtigt.
Ja, far.
Du er Guds gæst.
Du hører til her nu.
Din fars hjerte er hårdt.
Han ville endda dræbe dig.
Nu er vi ens, du og jeg.
Piroz er min søn.
Og du er min datter.
Jeg går nu.
Dilo venter på mig.
Hej, hr. Piroz. Du gør bare, hvad du vil, hvad?
Stille. Lad mig forklare.
-Har du nu lavet ulykker? -Nej, jeg hentede bare den, jeg elsker.
Du må ikke sige noget.
Klap selv i. Kom du her af egen fri vilje.
Ja.
Godt. Det er godt.
Er det tilfældet, skal vi passe på dig.
Hvad er det?
Jeg henter noget tøj til dig.
Du kan ikke gå rundt i de pjalter.
Kan du huske, hvad jeg sagde?
Her gør ingen dig fortræd.
Farfar!
Han er her ikke.
Hvem er det?
Hvem mener du?
Er det den pige, du ville have?
Nej, det er ikke hende.
Det er det da.
Nej, det er ikke.
-Det er da den samme! -Nej, sagde jeg. Forsvind så med dig.
-Hvor kom jeg til? -"Ingen gør dig fortræd her."
Nå ja.
Se.
Jeg bar den én gang og aldrig igen. Den må være til dig, Sümbül.
Du godeste.
Gud må være på din side, Sümbül.
Du er heldig med en mand som Piroz.
Jeg ved ikke, om Hogir elskede mig eller ej.
Han sagde bare, han ville ægte mig.
Han fik mig for en okse og en zurna.
Så døde oksen, og der var kun zurnaen tilbage.
Min afdøde far spillede på den zurna i årevis.
Han sagde altid:
"Skat, når jeg spiller til bryllupsfest, tænker jeg på dig
og har det så skidt indeni."
Det plejede han at sige.
I virkeligheden var han trist over oksen.
Søde ven, hvor er du smuk.
Som en agerhøne.
Åh, agerhøne
Jeg blev forelsket i dig, agerhøne
Og du i mig, agerhøne
Åh, agerhøne
Ringen er intet sted
for nybegyndere, gamle og syge.
En agerhøne må højst deltage i tre kampe.
Åh, agerhøne
Jeg blev forelsket i dig, agerhøne
Og du i mig, agerhøne
Åh, agerhøne
-Far. -Hvad vil du?
-Far! -Hvad fanden vil du?
-Jeg var ovre i farfars telt. -Vent!
Stop, venner! Og?
Og så…
-Så så jeg… -Hvad så du?
Jeg så onkel Piroz derinde.
-Og? -Og?
Kan du huske pigen, vi skulle hente til ham?
-Ja. -Vi fik bank af hendes brødre.
Ja.
Jeg så hende.
Hvad?
Hvad har du gjort, Piroz?
Hvad skulle jeg gøre?
Skulle de have dræbt hende?
Du skaffer os splid på halsen.
Hvad betyder det?
Det betyder:
"Uanset hvad vi gør, vil Guds vilje ske."
Hvad laver I her?
Det er ikke noget, vi skal diskutere foran hende.
Forsvind.
Lad os være. Gå!
Hold nu op med at glo. Gå nu bare.
For pokker, Piroz.
Du er noget for dig selv.
Du huggede pigen, som var hun en høne.
Hvad skulle jeg ellers gøre? Forlade den, jeg elsker?
Glem min kærlighed til hende, men skulle jeg lade hende dø?
Han havde gjort det, hvis han ville,
men Gud havde andre planer.
Mashallah.
Sig mashallah, Hogir. -Mashallah.
Hun går ingen steder.
Jeg har også den, jeg elsker. Alt er godt.
Men, far, vi får problemer.
Nej, vi gør ej.
Ingen kan skabe problemer for os.
Det skal I ikke tænke på.
Det skal om nogen kun jeg og mine sønner.
Godt, far.
Så siger vi det.
Så lad os få dem gift.
-Skal vi det? -Ja, vi skal.
Gudskelov!
Hvad var det…
Hvad hed din far?
-Seymen. -Seymen.
Det ved jeg.
Tager du, Sümbül, datter af Seymen,
Piroz, søn af Mirze, til din ægtemand at være?
Ja.
Piroz, søn af Mirze…
Ja.
Du…
I Guds åsyn erklærer jeg jer hermed for rette ægtefolk at være.
-Hogir. -Ja?
Må jeg læse Al-Fatiha?
Hatun?
-Sefure? -Hvad?
-Han vil læse Al-Fatiha. -Ja. Det er tanken, der tæller.
Gør det bare. En bøn er en bøn.
Al-Fatiha!
Al lovprisning tilkommer Allah, alverdens Herre.
Den Nådige, den Barmhjertige. Dommedagens Hersker.
Dig tilbeder vi Og Dig anråber vi om hjælp.
Led os ad den lige vej.
Vejen, der følges af dem, du har velsignet
Ikke dem, der har vakt Din vrede,
ej heller de vildfarne
-Amen. -Amen.
Piroz, tillykke.
Se bare.
Den er vel nok flot.
Fantastisk. Den er smuk, ağa.
Se, ağa.
Kun konger har bedre tænder.
Du kan dit kram, Hogir.
Nu er du en endnu større ağa, ağa.
Lad mig fortælle dig noget, ağa.
Dine hustruer vil intet bemærke.
Den yngre bad selv om det. Måske vil den ældre også have noget.
-Kig forbi. Vi er altid klar. -Hvem er hun?
Hende? Det er Fahris datter. Hun er vores brud nu.
-Hun er Piroz hustru. -Hun ligner jer ikke.
Hun virker bekendt, men…
Nej, ağa. Jeg tror, du tager fejl. Det er Fahris datter.
Nå, men hvad skylder jeg?
-Lad os sige, det er en to-årig vædder. -Godt.
Det var helt sikkert Sümbül.
Og du tager ikke fejl?
Nej.
Jeg kender din datter.
Tak, Mürşit. Tak.
Jeg lyver og snyder ikke.
Jeg tager hånd om det.
Gør det.
Du ved, hvad du skal.
Ja, det gør jeg.
Lad mig dø med dig
Lad mig brænde med dig
Jeg kender allerede helvede
Luk mig ind i din himmel
Kom og vær min.
Vil du være min?
Stille.
Sig ikke noget.
Elsk mig.
Men vil folk ikke sladre?
Hvad?
Jeg behøver ikke tale.
Lad mig dø med dig.
Dilo?
Dilo…
Dilo!
Forbandede møgunger!
Hvorfor gjorde I det mod mig?
I indså aldrig, hvad jeres fars hjerte higede efter.
Jeg vil ikke brænde dig, men…
Lad mig dø.
Lad mig dø med dig.
Far!
Du er en flaske af glas
Fald ned i min favn
Jeg har set dig hver dag i årevis, men du er stadig så smuk.
-Far. -Til helvede med dit råberi!
Farfar…
-Hvad? -Han brændte den.
-Farfar brændte Dilo. -Hvad?
Hvordan kunne han? Giv din onkel besked.
-Hogir, op med dig. -Ræk mig skjorten.
-Far, du driver mig til vanvid. -Gad vide, hvad det næste bliver.
-Han er tosset. -Du kan lige så vel brænde mig.
Jeg byggede os et hjem, Dilo.
Blomsterne venter på os.
Der vil det føles, som om vi rører himlen.
Og der er altid en let brise.
Fuglene kvidrer os i søvn.
Dilo, skal du slet intet sige?
Er du vred på mig?
Godt.
Du er min Dilo. For mig er du den ægte Dilo.
Jeg bad dig holde øje med dem.
Du holdt ikke øje med din far eller din bror.
Hatun, jeg beder dig. Hold nu bøtte!
Jeg vil se, om han er død, og du skælder og smælder bare.
Her. Vi lægger benene den vej.
Se dig bare.
Ligger du godt, Dilo?
Han er nok død.
Der er ingen tænder eller noget.
-Piroz! -Han ville ikke brænde sig selv.
-Piroz! -Hvad er der?
Piroz, Seymen kommer med sine mænd.
-Hvor så du dem? -De spurgte i Zümrüt, hvor teltene var.
Vi har ikke brug for mere ballade.
De dræber os.
Nå ja!
Du, Nedim.
-Ved du, hvor farfars grav er? -Ja, far.
Se, om han er der.
Jeg kan recitere et digt for dig, før vi sover, ikke?
Jeg åbnede mit hjerte for dig, Dilo
Lad støvet lande på mit hjerte
Lad mig se dine øjne
Og lukke mine
Lad vores åndedrag lyde i takt
Den verdslige svøbe kvæler mig
Min kærlighed til dig er evig
Godt.
Nu skal vi sove, ikke?
Farfar!
For pokker.
I lader mig ikke stige til himmels med Dilo ved min side.
-Farfar. -Hvad?
-Seymen kommer til landsbyen. -Hvad? Hvor?
Op med dig, farfar. Kom nu.
Kom nu, farfar.
Dilo, kom nu.
Vi skal redde vores søns kærlighed. Kom.
Piroz skabte problemer for os.
Nej, ikke også dig, Sefure.
Hvad? Jeg sværger, at Seymen ikke lader os leve.
Far? Se.
-Mirze? -Han kommer.
-Der er han! -Far!
-Det er Mirze. -Det er ham.
-Det er Mirze. -Far!
Åh, far.
-Her. Hold den. -Giv mig den.
-Vent, min tøs. -Kom!
Far? Lever du?
Selvfølgelig gør jeg det.
Dør jeg,
dør jeg sammen med Dilo.
Kom her.
Sådan.
-Far. -Hvad?
Du ved, at Seymen kommer, ikke?
Ja, far. Han og hans mænd. Vi må af sted.
Hører I efter, har jeg en løsning.
-Hvad? -Hvad er det?
Det er den eneste løsning.
-Sig frem. -Jeg har én betingelse.
Hvad er det?
-I lader mig blive her hos Dilo. -Hold nu op.
Hvad snakker du om?
Kryds Kinik-floden før solopgang.
-Kinik? -Ja.
Tag flåden,
og efterlad den på den modsatte bred.
I vil nå Deriz-sletten før solnedgang.
-Jeg bliver her med Dilo. -Det kan du ikke, far.
Jo, jeg kan. Jeg afleder Seymen.
Far.
Far, du er alt for stædig.
Tag Dilo, og kom med os.
Nej, det går ikke. Jeg bliver her med Dilo. Nej.
Kommer Seymen Ağa,
vil I vide det i jeres hjerter.
Farfar, tag nu med.
Hør her. Pas på knægten.
I skal på en lang rejse.
Meget lang.
Rejs nu.
Før dem over floden.
-Far. -Ja?
-Så behold det her. -Nej, det vil jeg ikke have.
Bare efterlad min kemane. Det er min sjæl.
Godt.
Hør nu, Mirze.
Tag afsted. Jeg bliver. Han vil jo have mig.
Hvorfor skal du dø for min skyld?
Sådan må du ikke sige.
Du er så ung.
Men mig…
Jeg er næsten død allerede.
Du er min søns eneste ene.
Rejs nu.
Værsgo. Her.
Din datter
er forelsket i mit barn, Seymen Ağa.
-Hvorfor elsker hun dog den nar? -Det må du ikke sige, Seymen Ağa.
Hjertet skelner ikke.
Hvor er svinet?
Med den, han elsker. Med sin gazelle.
Hvem ved, hvilket bjerg de bestiger.
Roma-Mirze, nu skyder jeg dig!
Stop, Seyman Ağa. Vent.
-Jeg skyder dig. -Lad mig synge for dig.
Måske lytter du da til dit hjerte. Skal vi prøve?
Jeg har et barn, en søn
Lyset skinner på hans hvide kjortel
Roma-Mirze!Jeg skyder dig!
Jeg aner ikke Hvilket bjerg de bestiger
Siger du så, hvor han er?
Jeg skyder dig!
Vores børns hjerter, Seymen Ağa
Er knyttet til hinanden
Vores børns hjerter, Seymen Ağa
Er knyttet til hinanden
Kom.
Lad os ære Mirze på behørig vis.
-Hogir. -Ja?
Nu sker der det, der sker.
Vi tager tilbage.
Vi begraver ham ordentligt.
Godt, Piroz. Vi tager tilbage.
Seyran, min egen
Tag skoene af
Lad os gå ind på værelset
Tag skoene af
Lad os gå ind på værelset
Som jeg har sagt
Er Seyrans bryster som
Higan-kirsebærtræets kupler
Der er koldt på værelset
Åh, min lille tosse
Jeg har ventet i syv år I syv år ventede jeg på dig
Åh, min lille tosse
Seyran, min egen
Tag skoene af
Lad os gå ind på værelset
Tag skoene af
Lad os gå ind på værelset
Som jeg har sagt
Er Seyrans bryster som
Higan-kirsebærtræets kupler
Der er koldt på værelset
Åh, min lille tosse
Jeg har ventet i syv år I syv år ventede jeg på dig
Åh, min lille tosse
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen