Downloaded from YTS.MX
A NETFLIX BEMUTATJA
Official YIFY movies site: YTS.MX
ISTEN MEGTEREMTETTE AZ EMBEREKET,
DE RÁJÖTT, HOGY BOLDOGTALANOK, EZÉRT ELKÜLDTE A DOMOKAT,
AKIK VÁNDOROLTAK, ZENÉLTEK ÉS ÉNEKELTEK,
REMÉLVE, HOGY MEGÉRINTIK A SZÍVEKET…
Te semmirekellő! Az istenit!
Gyere ide!
Mit kezdjek ezzel a bikával? Már van kettő!
Ne csináld, Sefure! A bika tökének hála, van mit ennünk.
Ha a saját tököddel foglalkoznál a bikáé helyett,
talán már gyerekünk is lenne.
Hagyd abba! Ne járass le!
Nem! Miért hagynám abba? Gyere ide!
- Piroz, menj innen! - Ne már!
- Az őrületbe kerget ez a bikastrici. - Ne rendezz jelenetet! Tiszta szégyen!
- Nem vagyok bikastrici! - De igen!
Kalender vagyok, a marhatenyésztő.
- Te csak egy marha vagy! - Mindenki ismer!
- Istenem… Inkább megyek. - Hadd verjem meg!
Hát itt vagy! Gyere, Piroz! Gyere, öcsém!
Hozd ide! Mutasd meg Mürşit agának!
Látod, aga? Pont így fogom csinálni.
Ilyen egyszerű az egész.
Rendben? Jól van.
Gyerünk, fogjátok le, fiúk!
Fogjátok!
Fogjátok erősen!
Lássuk, melyik fogról van szó!
Nyisd nagyra! Ez az!
Még egy kicsit!
Ott van. Látod? Az lesz a ludas.
Tarts ki! Ne mozgasd az állkapcsodat!
Tarts ki! Megvan!
Látod?
Akkora a gyökere, mint egy bika szarva.
A teteje szuvas, és mégis.
Hogir!
Mi az, Hatun?
Apátok megint megszökött.
Micsoda?
Tessék, aga! Itt a fogad.
Hozzuk vissza!
Ez majd csillapítja a fájdalmat.
Menjünk! Nemsokára jövünk, aga!
Benyitok majd az ajtódon.
Letörlöm a sarat a cipőmről, és belépek az otthonodba.
És azt mondom: „Dilo! Itt vagyok!”
„Itt vagyok, Dilo!”, mondom majd. „Az otthonodban vagyok.”
Nem te voltál a nagyapáddal tegnap este?
Lediktált egy verset, aztán lefeküdt.
A fenébe!
Menj a lenti úton, hogy elévágjunk!
- Jól van. - Francba, nagyapa!
Nem bír magával.
Te csak bámulsz majd rám.
Bámulsz rám, és gondolkodsz.
Megpillantod a virágokat,
aztán rám nézel.
És azt mondod: „Mirze! Menjünk, Mirze!”
Apa!
A fenébe! Itt vannak a gyerekek.
- Apa! - Ne álljatok az utamba, gyerekek!
Apa, állj meg!
Félre az utamból!
Szégyent hozol ránk!
Hagyjatok békén! Miért hoznák rátok szégyent?
Hogir!
- Hogir! - Mi az?
Dilóhoz akar menni.
Mondd meg, hogy menjünk vissza, és mi majd elhozzuk Dilót a faluba.
- Beveszi? - Igen.
Ha nem, akkor is rá kell vennünk.
Apa, menjünk vissza a sátorhoz.
Nem! Elmegyek Dilóért. Ne állj az utamba!
Apa, ne csináld!
Ne hajtogasd, hogy „apa”, és tűnés az utamból!
Ne merészeld!
Ne csináld, apa! Mit művelsz?
- Hagyj békén! - Ne csináld, apa! Le fogok esni.
Tűnj innen!
Nézd, apa!
Még nincs 40 napja, hogy anya meghalt, te meg egy másik nő után kajtatsz.
Ő nem akármilyen nő. Dilo az enyém.
Ne csináld!
Hogy vagy képes beszennyezni megboldogult anyánk emlékét?
Szégyelld magad! Ez nem helyes.
Micsoda?
Anyátok meghalt.
De én mindig is Dilót szerettem.
Nem hagyták, hogy az enyém legyen.
Ha hagyták volna…
más lenne az anyátok.
Elég ebből! Piroz!
Ma este játszunk, ugye?
Készítsd elő a hangszereket!
Gyere, Nedim!
Gyere ide!
Komolyan mondom… Mihez kezdjünk vele?
Mindegy. Inkább menjünk!
- Az micsoda? - Egy menyasszonyi ruha.
Nem tetszik a színe.
Édesem, minden menyasszonyi ruha fehér.
Nincs más választásom?
Vedd fel!
Egyszer már elhagytad az otthonod menyasszonyi ruha nélkül.
Szégyent hoztál ránk.
Ruha nélkül nincs esküvő.
Esküvő lesz?
Táncolhatok is majd?
Hát persze, drágám.
Vedd fel, kérlek!
Jó. Felveszem, ha kimentek.
Sümbül, az ara nem szívesen megy férjhez.
Ne játsszatok szomorú dalokat!
Csak derűsen, legyen jó a hangulat.
Ne zaklassunk fel senkit!
Ne aggódj, aga!
Úgy fogunk játszani,
hogy az ara megboldogult nagyszülei kikelnek a sírjukból, és táncra perdülnek.
Szóljon a zurna egész éjszaka!
Ne aggódj, aga!
Megállás nélkül játsszunk rajta.
Ha ma este jól szerepeltek,
két kost kaptok egy helyett.
Rendben, aga. Légy nyugodt! Nincs miért izgulnod.
Jól van. Sok sikert!
Köszönjük.
- Hogir! - Igen?
Könnyítenem kell magamon.
Jó, csak siess vissza.
Sümbül?
Gyere, drágám!
Mit művelsz?
Nézd, hogy játszik! Gyere ide!
Hagyd abba!
Mi ütött beléd, Piroz?
Semmi, testvérem.
- Játsszunk szépen ma. - Jó.
Gyönyörűen.
- Persze. - Nedim!
Nem bírja a tüdőm, ma este te játszol a zurnán.
- Meg sem állok. - Helyes.
Ne feledjétek, a násznagy csak vidám dalokat kért.
Ha elakadtok, bízzátok rám magatokat!
- Ma este én vezetek. - Jól van.
Ne ácsorogjatok itt, gyerekek! Nyomás! Gyerünk!
Szervusz!
Te vagy a vőlegény?
Igen.
Szép az öltönyöd.
A kedvedért vettem fel.
Bármit megteszel értem?
Igen.
Mi ez?
Drágám, elég!
Ne az urad előtt!
Ez menne?
Igen.
Akkor halljuk!
Mintha egy szamarat hallgatnék.
A férjed vagyok. Vigyázz a szádra!
Térítsd észhez a lányodat, hogy úgy bánjon velem, ahogy kell.
- Ott jönnek. - Igen.
Ki rendez esküvőt egy őrültnek?
- Itt a dilis! - Micsoda szégyen!
Nézzétek, jön a bolond!
Kit nevezel te bolondnak?
Piroz!
Verekednek. Tovább kell játszanunk. Gyerünk!
Egy, két, egy, két, há, négy!
Ne emészd magad túlságosan emiatt.
Nem csináltam semmi rosszat.
Bárki is rontotta meg, bárki is tette ezt vele,
rohadjon meg a pokolban!
Azt hinnéd, hogy szűz a lány,
aztán egyszer csak hirtelen mindjárt szül.
Ne aggódj, aga!
Próbálj meg higgadt maradni!
Itt elköszönünk.
Köszönjük. Menjetek csak!
Sok szerencsét!
Minden jót!
Gyerünk, kislány! Menjünk!
Magához tér.
Gyerünk, Piroz! Kelj fel! Végre magadnál vagy.
Muszáj volt összeverekedniük? Egy kosba fájt nekünk.
- Hol az ara? - Milyen ara?
A menyasszony az esküvőről.
- Arra mentek. - Tényleg?
Hová mentek, bátyám?
A vőlegény visszaviszi az apjához.
- Hogir! - Mi az?
- A menyasszony… - Igen?
- Ő az, akit nekem szántak. - Hogy érted?
Belém szeretett, és én beleszerettem.
Komolyan?
Mikor?
Még pont az esküvő előtt.
Hogir, ki kell találnunk valamit.
Mit akarsz, mit tegyünk?
A vőlegény visszaviszi.
Mert kiderült, hogy tisztátalan.
- Tisztátalan? - Igen.
Hála istennek!
- Hogir! - Igen?
Én tudom, hogy a szíve tiszta.
Honnan?
Mondtam, testvérem. Megszólított a szíve.
Akkor ki kell találnunk valamit.
- Van egy megoldás. - Micsoda?
- Kérjük az apja áldását. - Igazad van. Csináljuk!
Megkérdezzük, ahogy kell.
A vőlegény úgyis visszaviszi.
Nem házas.
Jogunk van hozzá.
Igen. Így van.
Forduljunk vissza, és menjünk el hozzá!
Nyugalom! Előbb menjünk vissza a faluba.
Kérdezzük meg apát. Lássuk, mit mond Mirze úr!
- Tényleg, apa. - Bizony.
Apa!
Mi a…
Ki kötözi meg a saját apját, Hogir?
Oldozzatok el, gyerekek!
Hadd menjek el Dilóért!
Persze, apa.
- Apa! - Mi az?
Megígérem, hogy elhozom neked Dilót.
Megígéred?
Megígérem. Esküszöm.
Van egy hírem, apa.
A fiad beleszeretett egy gazellába.
- Piroz? - Igen?
Szóval egy gazella?
Igen, az, apa.
Vékonyak a bokái?
Mint egy gólyának.
Mikor megyünk el a gazelládért?
Menjünk holnap, apa!
Hát akkor,
aranyozzunk be a holnapi napunkat.
A vejed akartam lenni.
A lányod szégyent hozott rád.
Elintézed te, vagy csináljam én?
Sümbül a lányom.
Az én dolgom helyreállítani a becsületünket.
Túl forró. Önts még bele hideg vizet!
Az apád és az öcséd kicsapongásai bajba fognak minket sodorni, Hogir.
Anya, keress egy lányt nekem is!
Csend legyen! Ne ártsd bele magad!
Miért ütöd meg?
Ha minden jól megy, holnap elintézzük Piroz ügyét.
És mi lesz apátokkal? Vele mihez kezdünk?
Egész nap álló farokkal mászkál!
Az isten szerelmére, mit művelsz?
Azt is megoldjuk valahogy.
Tessék!
Szép kis otthonunk van.
Szeretned kell
A rózsát
Szeresd az ibolyát is
De ne feledd
Az ibolya szemérmes
A rózsa örökké a tiéd
Hé, Hogir!
Ki ez a lány? Hová megyünk?
Seymen aga lánya.
Az esküvőjén jártunk tegnap,
de a vőlegény visszavitte.
- Tényleg? - Igen.
Az apja áldását fogja adni?
Persze. Miért ne tenné?
A lánya nem házas.
A vőlegény visszavitte.
- Megkérdezzük. Rendben lesz. - Igen.
A szív azt teszi, amit a szív kíván.
- Hé, Mirze! - Mi az?
Dilóval is így történt?
Ide figyelj, te bikastrici!
A szíve mindig velem volt,
szóval nem tudom, miről beszélsz, te pöcs.
Ne legyél ilyen!
Egyszer segítettem Seymen agának a teheneivel.
Igen?
A lánya gyönyörű volt és elegáns.
Csak úgy sugárzott. Mindent beragyogott, bármerre járt.
Apa!
Menjünk! Ne késsünk el!
A tamburin és a kemane?
Hozzuk, Mirze.
Nálunk kell legyenek a hangszereink, hogy őszintén tudjunk beszélni.
Hé, Piroz!
Dilo is eljön később, hogy megnézze az arát?
Apa, Dilo az anyám? Miért mutatnám meg neki az arát?
Fogd be, gyerek!
Ő is az anyád.
Akit az apád szeret, az az anyád.
Igazi ördög vagy, Piroz.
- Figyelj, Kalender! - Mi az?
Van egy kérdésem.
Ezt biztos megoldjuk, de mit kezdünk az apámmal?
Mit tegyek?
Miért? Mi a baj vele?
Megígértük neki, hogy elhozzuk Dilót.
Nem mondtad el, hogy férjnél van,
ráadásul meghalt?
Ha elmondjuk neki, hogy Dilo halott, ránk szabadítja a poklot.
Akkor mondd, hogy elsétált a fénybe.
Nagyon vicces vagy.
Kalender, ne csináld! Kérlek!
Segíts nekünk!
Van megoldás.
Apád üzekedni akar.
Az ima és az amulett nem segít rajta.
Akkor mit tegyünk?
Ezt minden jó tenyésztő tudja.
Ha a bika párzani akar, szénát raksz elé.
Akkor essünk túl ezen, aztán rögtön menjünk vissza a faluba.
- Hogyne. - Jó?
Gyerünk, menjünk!
Nem kellett volna ezt tenned velünk.
Mit vétettünk?
Ez nem méltó hozzánk.
Miért mocskoltad be a becsületünket?
Mi nem méltó hozzánk?
Megtisztítjuk, ha mocskos lett, anya.
Hozz egy vödröt! Kimosom.
Mit tettél, életem?
Ki tette ezt veled?
Van egy fiam, fehér az inge
Úgy ugrál, mint egy kecske
Meglát egy gazellát, utánaered
Nem tudja, kit kérdezzen
De akkor is meg kell kérdeznie
Szóval most eléd járult
Seymen aga
Mirze, a roma!
Fogalmam sincs, miről beszélsz.
Ha mondani akarsz valamit, mondd úgy, mint egy férfi, hogy megértsem.
Apa, fogalmazz érthetőbben!
Gyerünk, emberek!
Ne hagyd, hogy gyermekednek fájjon a szíve
Ne hagyd, hogy gyermekemnek fájjon a szíve
Ne kelljen egyedül aludjon a gyermekem
Ne kelljen egyedül aludjon a gyermeked
Seymen aga
Mirze, a roma!
Apa, csak mondd ki világosan!
De hogyan?
Nem tudom, hogy mondjam el.
Nézd, Seymen aga!
Sümbül a lányod?
Igen.
Piroz pedig az én fiam?
- Gondolom, igen. - Így van.
A fiam szíve
a te lányodért, Sümbülért sajog.
Ezt hogy érted?
Azt akarja mondani,
hogy Isten akaratából
az áldásodat kérjük,
hogy a mi Pirozunk feleségül vehesse Sümbül lányodat.
Értem. Világos.
De szép is ez! Amíg megértjük egymást,
mi másra vágyhatnánk még?
Ide hallgass, Mirze, a roma!
Barátokként jöttetek ide, de nem úgy fogtok távozni.
Miért mondja ezt?
Nem tudom, apa.
Rıza!
Ki az a Rıza?
Igen, apám?
Hívd át a fivéreidet!
Máris, apám.
Rengeteg fivére van.
Talán együtt akarnak most lenni.
Jobb lett volna, ha legalább Mirzét megkímélik a veréstől.
Igen, de apa elég nyíltan beszélt vele.
Végül is Piroz a fia.
Miért nem vágtál oda egyszer sem?
Papa, felnőtt férfiak voltak.
Kit érdekel?
Nem vagy erős?
Mihaszna vagy.
Lassabban, az istenit!
Jól van. Meg is van.
Esküszöm, Sefure…
Esküszöm, pont úgy néz ki, mint te.
Szerinted a széna helyettesítheti egy szerettünket?
Miért is ne? Ha erre van szükség.
Akkor csinálj neki gyereket! Jó?
Gyerünk!
- Azt mondod? - Igen.
Ezt fogom tenni. Majd meglátod.
- Tényleg? - Bizony.
- Már láttam. - Mit láttál?
Még most is látom.
Mit látsz, Sefure?
Vagyis hiába nézek, nem látok semmit.
Egyébként is, mit kéne látnom? Te töketlen strici!
- Az isten verjen meg! - Elég, Sefure!
Várj!
- Megvert veled a sors! Tűnés! - Elég!
- Írd le, Nedim! - Mit írjak le, papa?
„Szeretned kell a rózsát.”
„Szeresd az ibolyát is.”
„De ne feledd, az ibolya szemérmes.”
„A rózsa örökké a tiéd.”
Apa!
Hadd nézzem!
- Apa! - Mi van?
„De ne feledd, az ibolya szemérmes.”
„A rózsa örökké a tiéd.”
- Apa! - Igen?
Dilóról van szó.
Mi történt vele?
- Semmi, apa. - Ne mondd, hogy meghalt!
Persze, hogy nem, apa. Isten őrizz!
Apa, elhoztam őt hozzád.
Ezt nevezem én jó gyereknek.
Hol van Dilo?
Melyik volt a szemérmes?
Hol van?
Hol van Dilo?
Tudod, apa, Dilo egy kissé gyengélkedik.
Nem baj. Én gondját viselem.
Nem olyan értelemben.
Láthatod őt,
de nem mehetsz a közelébe.
Beszélhetsz hozzá, de nem hallhatod.
És az orvos azt mondta,
hogy ha odamész, és megérinted Dilót,
Dilo meghal.
Szeretned kell
A rózsát
Figyelj, apa!
Ne lépd át a vonalat, oké?
Az orvos kérte.
„Dilo meghal, ha átlépi”, azt mondta.
Jól van. Hagyjatok magunkra Dilóval!
Hadd imádkozzak érte és szóljak hozzá.
Menjünk!
Én itt maradok,
és imádkozom.
Dilo?
Dilo, isten hozott!
Isten hozott, Dilo!
Beteg vagy?
Örülök, hogy itt vagy.
Nagyon örülök.
Nem vagy beteg, ugye? Jól vagy.
A könnyeid
Összemosódnak a könnyeimmel
A szempillád megérinti a szívem
Ne mondj semmit
Elég
Ne szólalj meg
A szíved már dalol a szívemnek
Mint egy csalogány
Szóval?
Megkönnyebbültél, apa?
Hát persze.
Az újratalálkozásnál
csak az hoz nagyobb enyhülést a szívnek,
ha elmondhatod, amit akarsz.
Mihez kezdjek, apa?
Fogd a kemanédat,
és mondd el, amit akarsz.
Ne fojtsd magadba!
Ha szeret téged…
akkor veled megy.
Ezt hogy érted?
Látogassam meg a gazellámat?
Épp itt lenne az ideje.
Menj el hozzá, amíg még forró a szíved.
Itt vagy.
Igen, itt vagyok.
Rıza!
Tudd le gyorsan!
Csendben intézd el, ne kelts feltűnést!
Rendben, apám.
A többiről később gondoskodunk.
Azt mondjuk, öngyilkos lett.
Igen. Legyen így.
Berezeltek?
Megijesztetted őket.
Megijesztettük őket.
Ne aggódj!
Nem tehetnek semmit.
Mihez kezdünk?
Megszökünk.
- Gyönyörű a mosolyod. - Miattad mosolygok.
- Van ott egy dzsinn vagy valami. - Hol?
A csűrben.
Hogy kerül oda?
Honnan tudjam?
Gyere velem!
Gyerünk!
Hívjunk egy imámot, hogy imádkozzon érte.
Szegény kislány! Hívjuk ide a hodzsát a faluból!
Hívd ide Kalendert, a romát!
Szegény lányt megszállta egy dzsinn.
- Különös. - A hodzsa majd imádkozik érte.
Nézzetek rá!
Beraktam a szénát és teletöltöttem
Szálljon minden erő a bika tökébe
Kalender? Hát itt vagy! Kalender!
Ez most fontos.
Mi a frászt akarsz?
Fontos dologról van szó.
Apád megint elszökött?
Nem. Sümbül apja el fog hívni magához.
Értem. Segítség kell egy tehénhez?
Nem. Nem tehénhez.
Azt hiszi, Sümbült megszállta valami.
Egy igazi démon?
Nem. Igazából én szálltam meg.
Egyébként maga az ördög vagy, Piroz.
Elég, Kalender!
Nincs időnk viccelődni.
Segítened kell nekem.
Tudok egy megoldást.
Mi lenne az?
Megöljük Sümbült, mielőtt még ők ölnék meg.
Ez a megoldásod?
Miért ölnénk meg a gazellámat?
Csak úgy teszünk, mintha.
Ha azt hiszik, meghalt, nem fogják megölni.
Nem értem.
Kap tőlem egy főzetet.
Halottnak fog tűnni egy napig.
Seymen is ezt hiszi,
így nem fogja megölni.
A többi rajtad áll.
Már értem.
Benne vagyok, ha nem fog meghalni.
Nem fog.
- Hagyj magamra! - Köszönöm, Kalender!
Hagyd abba! Tűnés innen!
Te vagy a legjobb!
Hess innen! Tűnés!
Sok sikert!
Meg fogsz halni.
Ezt hogy érted?
Úgy értem, hogy meg fogunk ölni.
Meg tud ölni Seymen aga, ha mi megelőzzük?
Nem tud.
Aztán megszököm veled.
Megszöksz a holttestemmel?
Hát nem szeretsz?
Ne viccelj!
Nem erről van szó.
Szeretlek.
Arról van szó, hogy meg fogsz halni,
de igazából
nem fogsz meghalni.
Rendben.
Bismillahirrahmanirrahim.
Add ide!
Mi baja van?
Bármikor, amikor belépünk oda,
furcsa zajokat hallunk.
Sümbült megszállta egy démon.
Imádkozom érte.
Azonnal elűzöm a démont.
Maradjatok itt!
Ne gyertek be!
Előbb hadd nézzem meg!
Tudnom kell, hogy olyan démon-e, akit ismerek.
Rendben? Imádkozzatok itt.
Ne hagyjátok abba! Imádkozzatok!
Nem démon. Ez valami más.
Vagyis démon, de valami más.
Biztos, hogy démon,
de valami más.
Beleköltözött.
Befészkelte magát a testébe.
Még egy hintát is csinált. Jól érzi magát.
Folyamatosan hintázik.
Pirkadat előtt nem fog távozni.
Kizárt dolog.
Ó, Sümbül!
Sosem voltál boldog.
Sosem volt szerencséd.
Inkább haltam volna meg én.
Kelj fel! Meghalok helyetted.
Apám!
Rovarirtó szer.
Megölte magát.
Jól van. Ezt érdemelte.
Megbüntette magát a gaztetteiért.
- Tényleg ezt érdemelte? - Csend legyen, asszony!
Rıza!
Minél előbb temessük el, jó?
Rendben, apám.
Isten hozott nálunk!
Most már ide tartozol.
Apádnak kőből van a szíve.
Képes lett volna megölni téged.
Most már egy család vagyunk, te meg én.
Piroz a fiam,
és te a lányom vagy.
Mennem kell.
Dilo vár rám.
Hé, Piroz úr!
Te azt csinálsz, amit akarsz, mi?
Csendesen, Hatun! Elmagyarázom.
Bajba sodortad magad?
Nem. Csak hazahoztam a nőt, akit szeretek.
Kérlek, ne mondd el senkinek!
Fogd be!
Önszántadból jöttél ide?
Igen.
Rendben. Az jó.
Ha önként jöttél ide, akkor meg kell védenünk.
Mi ez?
Hozok neked ruhákat.
Nem mászkálhatsz egy rongyba tekerve.
Emlékszel, mit mondtam korábban?
Itt senki sem fog bántani.
Nagyapa!
Nincs itt.
Ő kicsoda?
Ki kicsoda?
Ez nem az a lány, akit megkértél?
Nem, nem az.
De ő az.
Nem, nem ő.
Esküszöm, hogy de.
Azt mondtam, nem. Tűnés innen, te csirkefogó!
Szóval hol is tartottam?
„Itt senki sem fog bántani.”
Tényleg. Igen.
Figyelj!
Ez egyszer volt rajtam,
aztán soha többé.
Ezt neked szánta a sors, Sümbül.
Te jó ég!
Isten a te oldaladon áll, Sümbül.
Szerencsés vagy, hogy Piroz a párod.
Nem tudom, Hogir szerelmes volt-e belém vagy sem.
Azt mondta, elvenne feleségül.
Egy ökröt és egy zurnát adott cserébe értem.
Aztán az ökör elpusztult,
és csak a zurna maradt.
Megboldogult apám
évekig játszott még azon a zurnán.
Mindig azt mondta,
„drágám, bármikor, ha esküvőn játszom,
rád gondolok,
és szomorú vagyok a lelkem mélyén.”
Mindig ezt mondogatta,
de igazából a halott ökör miatt volt szomorú.
Jaj, drágám!
Gyönyörű vagy!
Mint egy fogolymadár.
Ó, fogolymadár
Beléd szerettem, fogolymadár
És te is belém, fogolymadár
Ó, fogolymadár
A ringben nincs helyük
se fiatal madaraknak, se idős, se beteg példányoknak.
Egy fogoly nem vehet részt háromnál több mérkőzésben.
Ó, fogolymadár
Beléd szerettem, fogolymadár
És te is belém, fogolymadár
Ó, fogolymadár
- Apa! - Mit akarsz?
- Apa! - Mi a frászt akarsz?
- Elmentem nagyapa sátrához. - Várjatok!
Mindenki álljon meg! És?
És aztán…
- Megláttam… - Mit láttál?
Bent volt Piroz bácsikám.
- És? - És?
Emlékszel a lányra, akiért elmentünk együtt?
- Igen. - A fivérei megvertek minket.
Igen.
Láttam őt.
Micsoda?
Mit műveltél, Piroz?
Mit tehettem volna?
Hagytam volna, hogy megöljék?
Bajba fogsz sodorni minket.
Mit mondasz?
Azt mondtam,
„nem számít, mit teszünk,
Isten akarata fog érvényesülni.”
Mit kerestek itt?
Nem illik a lány előtt tárgyalni erről.
Kifelé!
Tűnjetek innen! Nyomás!
Gyerünk! Ne bámészkodjatok! Tűnés!
A fenébe, Piroz!
Nem vagy semmi.
Elloptad a lányt, mintha csak egy tyúk lenne.
Mit kellett volna tennem? Ott kellett volna hagynom a szerelmem?
És ha a szerelemtől eltekintünk,
hagynom kellett volna meghalni?
Ha akarja, megtehette volna,
de más tervei voltak a Mindenhatónak.
Mashallah.
- Mondjad, hogy mashallah! - Mashallah.
A lány nem megy sehová.
Én is a szerelmemmel vagyok, és nem történt baj.
De apa,
ebből nagy baj lesz.
Nem lesz!
Senki sem hozhat bajt ránk.
Ne foglalkozzatok ezzel!
Ez csak rám és a fiamra tartozik.
Jól van, apa.
Ahogy akarod.
Akkor adjuk össze őket!
- Azt mondod? - Igen.
Hála istennek!
Hogy is…
Hogy hívják apádat?
- Seymen. - Seymen.
Emlékszem.
Te, Sümbül, Seymen lánya,
férjedül fogadod-e Pirozt, Mirze fiát?
Igen.
Te, Piroz, Mirze fia…
Igen.
Jaj, te…
Ezennel, a Mindenható színe előtt, házastársakká nyilvánítalak titeket.
- Hogir! - Igen?
Idézhetek az Al-Fátihából?
Hatun?
- Sefure? - Mi az?
- Az Al-Fátihából akar idézni. - Jó. A szándék a lényeg.
Akkor halljuk! Az imádság az imádság.
Akkor jöjjön az Al-Fátiha!
Dicsőség Allahnak, minden világok urának
Könyörületesnek és Irgalmasnak Az Ítélet Napja Urának
Csak téged imádunk És csak hozzád fordulunk segítségért
Vezess minket az egyenes úton
Azoknak az útján Akik áldásodban részesülnek
Ne azokén, akiket haragod sújt
És ne a tévelygőkén
- Ámen. - Ámen.
Piroz, gratulálok!
Odanézzenek!
Fantasztikusan néz ki.
Csodálatos! Gyönyörű, aga!
Nézd, aga!
Csak a királyoknak van különb foguk.
Értesz ehhez, Hogir.
Most már még nagyobb aga vagy.
Hadd áruljak el valamit, aga.
A feleségeid észre fogják venni.
A fiatalabb már kérte ezt. Talán az idősebb is kér majd valamit.
Gyere nyugodtan bármikor.
Ki az a lány?
Az ott? Fahri lánya.
Az új aránk.
Piroz felesége.
Nem hasonlít rátok.
Ismerős, de…
Nem, aga. Összekevered valakivel.
Ő Fahri lánya.
Na mindegy.
Mivel tartozom?
Beérem egy kétéves kossal.
Rendben.
Egyértelműen Sümbül volt az.
Biztos vagy benne?
Igen.
Ismerem a lányodat.
Köszönöm, Mürşit.
Nem szoktam hazudni vagy tréfálni.
Elintézem.
Tedd azt.
Tudod, mit kell tenned.
Igen, tudom.
Hadd haljak meg veled
Hadd égjek el veled
Megjártam már a poklokat
Engedj be a mennyországodba
Gyere, légy az enyém!
Az enyém leszel?
Hallgass!
Ne beszélj!
Szeress!
Nem fognak pletykálni rólunk?
Elakad a szavam.
Hadd haljak meg veled!
Dilo?
Dilo…
Dilo!
Átkozott kölykök!
Miért tettétek ezt velem, gyerekek?
Sosem értettétek meg, miért sajog apátok szíve.
Nem akarlak elégetni, de…
Hadd haljak meg!
Hadd haljak meg veled!
Apa!
Formás vagy, mint egy váza
Hadd adjak egy csókot a szádra
Évek óta minden nap látlak,
mégis rajongok érted még mindig.
- Apa! - Ne apázz itt nekem!
Nagyapa…
- Mi történt? - Porig égett.
- Nagyapa felgyújtotta Dilót. - Micsoda?
Hogy tehette ezt? Szólj a bácsikádnak!
- Hogir, kelj fel! - Add ide az ingem!
- A fenébe is, apa! Az őrületbe kergetsz. - Mi jöhet még?
- Esküszöm, bolond. - Engem is felgyújthatnál, apa.
Építettem magunknak egy otthont.
A virágaink már várnak ránk.
Olyan közel lesz az ég, mintha megérinthetnénk.
És mindig fújni fog a szellő.
A madarak hangjára alszunk el.
Dilo, nem mondasz semmit?
Mérges vagy rám?
Jól van.
Te vagy az én Dilóm. Nekem te vagy az igazi Diló.
Mondtam, hogy vigyázz rájuk.
Nem vigyáztál se rá, se az öcsédre.
Hatun, könyörgöm, fogd már be!
Próbálok rájönni, meghalt-e az apám, te meg itt szapulsz.
Tessék! Megigazítom a lábad.
Odanézzenek!
Kényelmes így, Dilo?
Biztos, hogy halott.
Nincsenek itt fogak meg semmi.
- Piroz! - Nem gyújtotta volna fel magát.
- Piroz! - Mi az?
Piroz, Seymen ide tart az embereivel.
Hol láttad őket?
Zümrütben kérdezősködtek, hogy hol táborozunk.
Még csak ez hiányzott.
Meg fognak ölni minket.
Megvan!
Hé, Nedim!
- Tudod, hol van papa sírja? - Igen, apa.
Nézd meg, ott van-e!
Elmondok neked egy verset,
mielőtt elalszunk, jó?
Kitártam neked a szívem, Dilo
Hogy beterítsd magaddal
Mélyen a szemedbe nézek
És lehunyom szemem
Összefonódik a lélegzetünk
Megfulladok a világ leple alatt
Örökké szeretni foglak
Jól van.
Most már aludjunk, jó?
Nagyapa!
A fenébe!
Csak nem hagyjátok, hogy mennybe menjek Dilóval.
- Nagyapa! - Mi van?
- Seymen a falu felé tart. - Micsoda? Hol vannak?
Kelj fel, papa! Menjünk!
Gyere, papa!
Dilo, gyere!
Mentsük meg a fiunk szerelmét!
Menjünk!
Piroz sodort minket bele ebbe.
Ne kezdd már te is, Sefure!
Mi van? Esküszöm, Seymen mindenkit megöl.
Apa? Nézzétek!
- Mirze? - Ő az!
- Hát itt van! - Apa!
- Mirze az! - Ő az!
Mirze az!
Apa!
Jaj, apa!
- Tessék, fogd meg! - Add ide!
- Nyugalom! - Gyere, papa!
Apa! Hát élsz?
Még szép, hogy élek.
Ha meghalok,
Dilóval halok meg.
Gyere!
Meg is vagyunk.
- Apa! - Mi az?
Tudod, hogy Seymen ide tart, ugye?
Igen, apa. Ő és az emberei.
El kell mennünk.
Van egy ötletem, ha meghallgattok.
- Micsoda? - Mi az?
Ez az egyetlen megoldás.
- Áruld el, apa! - Egy feltétellel.
Jó. Mi lenne az?
Hagynotok kell, hogy itt maradjak Dilóval.
Ne csináld!
Miről beszélsz, apa?
Keljetek át a Kinik folyón
napfelkelte előtt.
- A Kiniken? - Igen.
Menjetek át a tutajjal,
és hagyjátok a másik oldalon.
Még aznap eléritek a Deriz-fennsíkot.
Én itt maradok Dilóval.
Nem teheted ezt, apa.
Dehogyisnem.
Feltartom Seyment.
Apa!
Apa, ne légy ilyen makacs!
Hozd Dilót, és gyere velünk!
Nem, az nem fog menni.
Itt maradok Dilóval.
Ha Seymen aga idejön,
érezni fogod a szíved mélyén.
Papa, gyere velünk!
Figyelj! Vigyázzatok a kölyökre!
Hosszú út vár rátok.
Nagyon hosszú.
Menjetek!
Vidd át őket a folyón!
- Apa! - Igen?
Ez maradjon nálad.
Nem kell.
Csak a kemanémat hagyjátok itt. Az egy a lelkemmel.
Rendben.
Mirze papa!
Menj velük! Én maradok.
Miattam jön ide.
Miért halnál meg helyettem?
Ne mondj ilyet, drágám!
Te még nagyon fiatal vagy.
De én…
Már fél lábbal úgyis a sírban vagyok.
Ti egyek vagytok a fiammal.
Most menj!
Így ni. Tessék!
A lányod
és a fiam szeretik egymást, Seymen aga.
Miért szeretné azt a semmirekellőt?
Ne légy ilyen, Seymen aga!
A szív nem tesz különbséget.
Hol van az a gazember?
Azzal, akit szeret. A gazellájával.
Ki tudja, épp melyik hegyet másszák meg.
Mirze, a roma! Esküszöm, lelőlek.
Állj, Seymen aga! Várj!
Esküszöm, lelőlek!
Hadd énekeljek neked!
Talán ez majd meggyőz, hogy a szívedre hallgass. Mit szólsz?
Van egy gyermekem, egy fiú
Ragyog a fény a fehér ingén
Mirze, a roma!
Le foglak lőni!
Fogalmam sincs Melyik hegyre kapaszkodnak épp fel
Lelőlek!
A gyermekeink szíve, Seymen aga
Összefonódott
A gyermekeink szíve, Seymen aga
Összefonódott
Menjünk!
Adjuk meg neki a végtisztességet!
- Hogir! - Igen?
Lesz, ami lesz.
Menjünk vissza!
Temessük el rendesen.
Jól van, Piroz. Menjünk vissza!
Seyran, kedvesem
Vedd le a cipőd
Menjünk be a szobába
Vedd le a cipőd
Menjünk be a szobába
Ahogy mondtam
Seyran keblei halványak
Mint a cseresznyevirág
Hideg van idebent
Én kis bolondom
Már hét éve várok rád
Én kis bolondom
Seyran, kedvesem
Vedd le a cipőd
Menjünk be a szobába
Vedd le a cipőd
Menjünk be a szobába
Ahogy mondtam
Seyran keblei halványak
Mint a cseresznyevirág
Hideg van idebent
Én kis bolondom
Már hét éve várok rád
Én kis bolondom
A feliratot fordította: Kiss Orsolya