Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIXOV DOKUMENTARNI FILM
Jedna minuta.
Trideset sekundi.
Pet, četiri, tri, dva, jedan. Zaustavi vrijeme.
JOHANNA NORDBLAD
Otkad pamtim,
uživam biti u vodi.
HEINOLA, FINSKA
Kad sam bila mala, imali smo bazen dubok pet metara u našem gradu.
Zaronila bih na dno bazena
i gledala ljude kako plivaju iznad mene.
Kad gledate ljude odozdo, izgledaju kao životinje.
Osjećate duboko prihvaćanje,
bez negativnih osjećaja ili razdraženosti.
To je taj prirodno dobar osjećaj.
Rupa u ledu je poput prolaza
na prekrasno, mirno mjesto
gdje vrijeme stoji.
Dolje se osjećam dijelom prirode.
Očekivali biste da ću paničariti i grabiti prema površini.
No moje se tijelo smiruje i srce mi kuca sporije.
Kad ronim, um mi je potpuno opušten.
Nemam se čega bojati.
Zanimalo me koliko dugo mogu roniti od jedne do druge ledene rupe
u jednom udahu.
Željela sam zaroniti pod led dublje od bilo koje druge osobe.
Moj rekord, svjetski rekord za žene, jest 50 m.
Prošle su tri godine i nitko ga nije oborio.
No mogla bih roniti dublje.
Možda bih mogla oboriti muški svjetski rekord od 80 metara.
Morate podijeliti zaron. Ja ga dijelim na tri dijela,
što znači da imam tri faze zarona.
Kao kad sam te u djetinjstvu učila pisati eseje.
Ja sam starija. Ona je mlađa sestra.
Zvali smo je majmunčićem.
Sjećam se da je uvijek radila nešto čudno.
Uvijek govori da žene mogu sve što i muškarci.
Ako imam zadršku prema nečemu zato što sam žena,
ona kaže: „Što? Kako to misliš?
Učinimo to."
Kajakaštvo, motociklizam, brdski biciklizam.
Uvijek mora pomaknuti granicu.
Nije bilo iznenađenje kad je nešto pošlo po zlu.
Pala sam niz padinu na biciklu i slomila nogu.
Skoro je postala gangrenozna i morali su izvesti fasciotomiju.
To je uzrokovalo jaku neuralgiju,
zbog čega sam stalno trpjela bol.
I tri godine poslije osjećala sam bol u živcima.
Bio je to nepodnošljiv bol.
Nisam mogla spavati,
a liječnici mi nisu mogli pomoći.
Mislila sam da ću poludjeti.
Onda sam čula za terapiju ledom.
Stopalo se uranja u ledenu vodu.
Isprva je postupak bio bolan.
Toliko da sam se rasplakala.
Ali kad sam se naviknula na hladnu vodu,
shvatila sam da ne pomaže samo s ozljedom,
već duboko opušta cijelo moje tijelo.
Taj osjećaj može izazvati ovisnost.
Bol u živcu je popustila pa sam uronila i drugu nogu.
Na kraju sam cijela ušla u vodu.
Ozljeda mi je otvorila novi svijet.
Ako želim postaviti novi rekord, morat ću intenzivno trenirati.
Ako se ne pripremim, ovakav pokušaj mogao bi biti veoma opasan.
U najgorem slučaju, hladna voda može uzrokovati srčani zastoj.
Ako ne izronim na vrijeme, mogla bih izgubiti svijest.
Zato nikad ne treniram pod ledom ako moja sestra nije uz mene.
-Dobro? -Dobro.
U ronjenju na dah najveće pogreške su mentalne.
Ako postanem nervozna, ne mogu pročitati poruke tijela
i neću znati kad trebam izroniti.
Riječ je o mentalnom treningu.
Bilo je tako hladno! Curim.
Voda curi negdje odavde.
-Gdje je rupa? -Evo je.
Ovo što slijedi, 80 m u hladnoj vodi,
dug je zaron.
Da mogu birati, rekla bih joj da ne čini to.
Ali već je odlučila.
To je proces učenja za nas obje.
Dok se nosim sa svojim strahovima,
Elina se istovremeno suočava sa svojim strahovima.
Brinem se. Ne želim je vidjeti u nevolji.
Ne želim da se onesvijesti.
Ponekad razmišljam o mogućim opasnostima i onda se samo
odvezem doma sama i ona nije ovdje.
Razgovaramo o najlošijem scenariju
jer moramo znati što nas čeka.
Pripremljena sam za to.
Ne želim to vidjeti, ali bila bih ondje.
Biste li preferirali da to ne čini?
Ne.
Ne, definitivno mislim da bi to trebala učiniti.
Obožava to. Što da kažem?
SIJEČANJ 2020. OSAM TJEDANA DO POKUŠAJA OBARANJA REKORDA
Roni se u kupaćem kostimu što donosi dva velika velika izazova.
Mogu li zadržati dah toliko dugo
i ostati opuštena u ledenoj vodi cijelo vrijeme?
Kad sam opuštena, osjećam samo hladnoću.
Čak i ako je osjećaj intenzivan, to nije bol.
Dobro.
Kad nisam opuštena, smrzavam se.
Boli me glava, a bol se širi na mozak pa ne mogu razmišljati.
Nemam više osjeta na licu.
Bol prodire sve dublje kroz moju kožu.
Svaki mišić u mom tijelu želi se napnuti.
Moji zglobovi štite se grčenjem.
Kako si?
Kakav je osjećaj?
Vrlo je hladno!
Otežano dišem.
Koža me peče,
boli i posvuda žari.
Dobro.
Zaron može trajati do tri minute.
Jedina je opcija prihvatiti da je voda hladna.
Dobro?
-Dobro. Vrijeme? -Više od dvije minute.
Prsti mi se smrzavaju.
Johannin trening dobro ide.
Sve je hladnije i ima leda,
ali manje od uobičajenog
u ovo doba godine.
To je zabrinjavajuće jer moramo imati mnogo više leda
za napad na rekord u ožujku.
Ali bilo je lijepo trenirati s Johannom i…
Led nam govori.
Uvijek slikam Johannu.
Počele smo s oko deset godina.
Kupila sam prvi fotoaparat, a ona mi je bila model.
Rekla bih: „Idemo se fotografirati. Odjeni ovo
i našminkat ću te."
Obično radimo umjetničke fotografije.
Ona je na neki način umjetnica, a i ja sam umjetnica
pa nekako sve to spojimo.
Njoj je to dio treninga.
Kaže da je još teže nego pravocrtno roniti.
-Glupirala si se. -Znala sam! Sad je na slici.
Ova je lijepa. Možda…
Imamo djecu i račune kao i svi ostali
i obje radimo.
Da bismo ovo mogle,
moramo misliti na sve te stvari.
Koliko sam imala godina kad sam slomila prvu kost?
-Pet? Tri? -Imala sam četiri…
Otkad sam bio vrlo mlad
radila je ekstremne stvari.
Ne živciram se oko toga
i nisam zabrinut. Oduvijek je takva.
Draža mi je takva nego majka koja ništa ne radi.
Bilo bi super da obori rekord, ali nadam se da ništa neće poći po zlu.
VELJAČA 2020. ČETIRI TJEDNA DO POKUŠAJA OBARANJA REKORDA
Samo još pet centimetara leda.
Ako temperatura padne ispod nule, možda se smrzne.
Nema smisla hodati po tako tankom ledu.
Pogledaj, već puca.
Tako je tanak?
Nemojmo paničariti.
Ovdje smo već šest godina.
Nikad nije bilo ovako.
Da vidimo hoću li uspjeti.
Koliko je leda?
Manje od deset centimetara i tanak je.
ANTERO JOKI, KOORDINATOR
-Koliko je vode na ledu? -10 do 12 centimetara.
-Da. -Dosta.
Postoji mogućnost da ćemo imati leda, ali možda i nećemo.
Dvjesto kilometara sjeverno već imaju 30 centimetara.
-Da. Onda moramo… -U najgorem slučaju…
Jedna je opcija naći drugo mjesto krajem veljače.
Jezero Valkia moglo bi biti dobro mjesto.
Barem je prekrasno.
U sljedeća četiri tjedna znat ćemo kamo idemo.
-Da. Čujemo se. -Da.
-Da.
-Bok. -Bok.
Obično u ovo doba godine već ima mraza, snijega i leda.
Ali ne ove godine.
Ove godine samo kiši.
Prema pravilima led mora biti debeo najmanje 30 centimetara.
Nemamo to ovdje.
Teška situacija, samo centimetar leda.
Bila je ovo zaista čudna godina.
Zima je bila topla. Ne sjećam se ovako tople zime.
Naravno, možemo se premjestiti sjevernije,
ali toplija klima neće utjecati samo na moj rekord.
Moji su problemi beznačajni u usporedbi sa stanjem okoliša.
Budući da se voda na jugu nije zaledila,
premjestili smo se u sjevernu Finsku.
Odabrali smo čisto jezero u Nacionalnom parku Hossa.
Ne želim promijeniti mjesto.
Želim roniti na poznatom mjestu.
Želim znati koliko je koraka do doručka,
otamo do saune i od saune do otvora.
Želim znati u kojem trenutku moram odjenuti kupaći kostim.
JEZERO ÖLLÖRI, HOSSA SJEVERNA FINSKA
Drugima je ovo samo promjena mjesta.
Ali ovo sve mijenja.
-Bok. -Bok.
Bok!
Lijepo je vidjeti te, napokon.
Vidjela sam tvoju sliku. Johanna.
-Elina. -Tapsa. Bok.
Ovo je jezero Öllöri.
-Da. -Da.
Prekrasno je.
Predivno.
Dobio sam crteže onoga što želiš.
-Da. -Da.
Zovem se Tapani Launonen.
Obično kad radimo na zaleđenom jezeru
odgovoran sam za sigurnost i da nitko ne pogine.
Nastojim izbjegavati ulazak u vodu.
Po ledu i snijegu vidi se kakvu smo zimu imali.
U Finskoj je bila neobično topla zima.
Neki kažu da je to normalan ciklus, ali više nisam siguran.
Bilo je mnogo takvih zima. Nisu normalne.
Ovdje možete vidjeti čvrsti led.
Predstavlja nulti datum kad se jezero zaledilo.
Ako želite proći vozilom ovdje,
izabrat ćete ovo područje.
Ali i dalje je opasno
i morate stalno promatrati prirodu,
inače ćete poginuti na vlastitom terenu,
na mjestu na koje odlazite 56 godina.
Jednog jutra ćete potonuti.
Ne znam točan broj
koliko ljudi propadne kroz led svake godine, ali mnogo ih je.
-Da prošetamo? -Idemo pogledati.
Brojimo 81 metar odavde.
-Ti broji, ja ću ići za tobom. -Jedan.
Dva, tri, četiri, pet.
Koraci su ti predugi!
Johanna se ne osjeća dobro.
Imala je problema s prsima.
Nekakva infekcija.
Ne idete ni u toplu vodu ako ste bolesni.
U hladnoj vodi još je važnije biti zdrav.
Trideset i devet, četrdeset.
-Još jedan. -Da.
-Da budemo sigurni. -Naravno.
Da.
Evo ga.
-Evo. -Da.
-Osamdeset i jedan. -81 metar.
Da.
Izgleda daleko odavde, ali čini li se daleko?
Ne znam. Ako misliš da je na pola puta.
Ako je led debeo, mogu pokušati.
To je već deset metara i već sam pri kraju!
Danas ne izgleda daleko.
Ali kad vidiš rupe, izgledat će daleko.
Željele smo poznato jezero, gdje ćemo znati sve detalje.
-Da. -Da.
Ali ovo je lijepo.
Ova mjesta su…
Kad promijeniš mjesto…
Moram vidjeti je li to…
Stanka.
Možda je liječnik.
Da?
Dobro, jer imam čudan kašalj.
O čemu je riječ?
Što bi mogao biti uzrok?
Što mislite? Trebam li paničariti da ću umrijeti?
Ne razumijem.
Koga da nazovem? Trebala bih posjetiti pulmologa?
Da. Ne razumijem baš.
Nisu ništa vidjeli iz krvnog nalaza.
Rekli su da odem liječniku u petak
i on će odlučiti što dalje.
Novo mjesto velika je promjena u izvornom planu.
Mogu testirati ovu rupu u ledu.
A sad još i bolest?
Da.
Ako nešto nije u redu s prsima, nema ronjenja.
Ići ćemo liječniku i napraviti rendgen, ali brinem se.
Rendgen je pokazao sjenu na plućima
i moram na daljnje pretrage.
Sjenu može uzrokovati upala.
Srećom, ništa opasno po život,
ali treba obaviti pretrage.
Ponekad se čini da kad se riješi jedan problem, odmah dođe drugi.
Riješili smo problem lokacije, no onda se pojavio problem sa zdravljem.
Prije rješavanja toga, još veći problem proširio se svijetom.
Kina tvrdi da se broj ljudi zaraženih tajnovitim respiratornim virusom
utrostručio tijekom vikenda.
Svjetska zdravstvena organizacija službeno ga zove COVID-19.
Zabranjena su javna i sportska okupljanja,
škole i fakulteti su zatvoreni i svima se savjetuje da ostanu doma.
Sve je otkazano,
uključujući moj zaron.
OŽUJAK 2021. JEDNU GODINU POSLIJE
Prelijepo je.
JEZERO ÖLLÖRI, HOSSA SJEVERNA FINSKA
Što si spakirala ovaj put?
Fotografsku opremu.
-Cijelu? -Da!
Mislila sam da će…
Bila je izazovna godina i prioriteti su mi se potpuno promijenili.
Nosite se sa stvarnim problemima,
poput COVIDA-a i svega što se dogodilo ove godine.
To je iskustvo koje vas nauči skromnosti, spušta vas na zemlju
i podsjeća na ono što je doista važno.
Imam sreće što sam dobila drugu priliku.
Prošle sam godine puno vježbala i bila sigurna da ću oboriti rekord.
No tijekom pandemije bazeni su bili zatvoreni.
Iskreno, mislim da sam premalo vježbala.
Srećom, na plućima nije pronađeno ništa opasno
i smjela sam nastaviti trenirati.
Ali tijekom treninga ove zime nisam mogla uživati u hladnoći.
Nisam se mogla opustiti. Nisam htjela trenirati.
Pokušavala sam se sjetiti dobrog osjećaja bivanja u hladnoj vodi,
ali nisam ga mogla prizvati.
Ali u ovoj fazi ne bi imalo smisla odustati.
Stoga moram zastati i razmisliti zašto sam željela oboriti rekord.
Kad vidite Johannu kako pliva, čini se tako lako
jer je vrlo učinkovita i brza plivačica.
Ali kad želite uzeti dodatnu opremu
uz fotoaparat, sve je složenije.
Ne možemo koristiti standardnu opremu za ronjenje
jer će se smrznuti.
Temperatura vode je dva stupnja.
Nosimo debelo ronilačko odijelo
pa ne osjećamo hladnoću,
ali problem su prsti. Oni jako bole.
Odlučili smo odvojiti se od tog okruženja.
Treba nam mnogo opreme i mnogo energije, ali
Johanna prihvaća hladnoću.
Zbog toga se sve doima čistim.
Noć je čarobna.
Prelijepo je.
Prije jedne godine planirala sam zaroniti na 80 metara,
znajući da bi sve iznad 50 metara bio novi ženski svjetski rekord.
Ali sad je novi ženski rekord 70 metara
i neslužbeni zaron od 102 metra.
-Daleko je. -Puno hladne vode.
Ljudi oko mene usredotočeni su na nove rekorde i udaljenosti.
Često se pitam hoću li uspjeti oboriti te nove rekorde.
No ne smijem se usredotočiti na cilj od 103 metra.
Samo moram roniti najbolje što mogu.
Već dvije godine razmišlja
da mora napraviti taj zaron.
To je plaši.
Plaši i mene.
Postoji razlog zašto nitko nije toliko zaronio.
Ako tijekom zarona vidim da nastavlja i nakon 82 metra,
bit ću nervozna.
Iskreno, samo želim da sve završi.
Idemo spavati.
OŽUJAK 2021. DAN POKUŠAJA OBARANJA REKORDA
Dobro, staza. Prva rupa, 20 metara.
Sljedeća 40 metara, pa zatim 60.
71, 82, 93 i 103 će biti posljednja rupa.
Čim Johanna izroni, svi moraju biti tiho.
U 20 sekundi mora pokazati znak da je sve u redu.
Nakon toga ću dati svoj sud pokazujući karton.
-I onda je gotovo. -Onda je gotovo.
Da.
Udaljenost koju planira preplivati izaziva hipotermiju,
što znači da normalna tjelesna temperatura
pada ispod 35, 34 stupnja.
Najlošiji scenarij bio bi srčani zastoj.
BOLNIČAR
Pružili bismo joj pomoć u kolima hitne i odveli je u bolnicu što prije.
Pet minuta.
Jedna minuta.
30 sekundi.
Deset.
Pet, četiri, tri, dva, jedan. Zaustavi vrijeme.
Dvadeset metara.
Četrdeset metara.
Pedeset metara.
Sedamdeset jedan.
Osamdeset dva.
Devedeset tri.
Sto tri!
Bijeli karton!
Bila je nevjerojatna.
Na kraju sam bio malo sumnjičav
jer se kretala vrlo sporo.
Nadao sam se da se neće onesvijestiti
prije kraja, ali bila je besprijekorna.
Mislim da je ovo njezin teren.
Voda je visoka, a ona je u sredini. Prekrasno je.
Nema sumnje. Ovo je prekrasno.
Bio je to dug put.
Sad više ne moraš roniti.
-Posljednji put. -Elina!
Nikad više. Nikad više ne mora roniti. Gotovo je.
Više se ne moram brinuti.
Ova me godina podsjetila na ono što je doista važno.
Vrijeme s voljenima i zajedničke aktivnosti.
Da sam radila ovo sama, ne bih uspjela.
I nije važno čiji sam rekord oborila.
Učenje nečeg novog i pomicanje granica
postalo je moja nova stvarnost.
Samo zato što je nešto teško
ne znači da ne trebamo pokušati.
Jedino tako možemo naučiti nešto novo o sebi.
Prijevod titlova: Ivana Orešković