Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
EN DOKUMENTAR FRA NETFLIX
Et minut.
Tredive sekunder.
Fem, fire, tre, to, en. Stoptid.
Så længe jeg husker,
har jeg nydt at være i vandet.
Da jeg var lille, havde vi en fem meter dyb swimmingpool i vores by.
Jeg dykkede ned på bunden af poolen
og så folk svømme hen over mig.
Når man ser folk nedefra, ligner de dyr.
Man føler en dyb følelse af accept
helt uden negativitet eller irritation.
Det er bare denne naturlige følelse af godhed.
Ishullet er ligesom en port
til et smukt og stille sted,
hvor tiden står stille.
Dernede føler jeg, jeg er en del af naturen.
Man skulle tro, at man ville gå i panik og fare op til overfladen…
…men i stedet falder kroppen til ro, og hjertet slår langsommere.
Når jeg dykker, er mit sind helt afslappet.
Der er intet at være bange for.
Jeg ville finde ud af, hvor langt jeg kunne dykke
fra et ishul til et andet på et enkelt åndedrag.
Jeg ville dykke under is længere end noget andet menneske.
Min rekord, kvindernes verdensrekord, er 50 meter.
Der er gået tre år, og ingen har slået rekorden,
men jeg kunne dykke længere.
Måske kunne jeg slå mændenes verdensrekord på 80 meter.
Man skal dele det op.
Jeg deler det i tre dele, så jeg har tre faser i dykket.
Det er ligesom, da jeg lærte dig at skrive essays som barn.
Jeg er den ældste. Hun er lillesøster.
Vi sagde, hun var en abe.
Jeg kan huske, at hun altid gjorde underlige ting.
Hun siger altid, at piger kan gøre alt det, mænd kan gøre.
Hvis jeg tror, at noget ikke er for piger,
spørger hun, hvad jeg dog mener med det.
"Lad os bare gøre det."
Kajakroning, motorcykelsport og alpincykling.
Og hun skal altid gå lidt længere.
Så det var ikke en overraskelse, da noget gik galt.
Jeg faldt ned ad en skråning på cykel og fik et slemt benbrud.
Det gik næsten koldbrand i det, og de foretog en fasciotomi.
Det forårsagede en alvorlig neuralgi, som gav mig konstant smerte.
Tre år senere fortsatte nervesmerterne.
Det var en uudholdelig smerte.
Jeg kunne ikke sove, og lægerne kunne ikke hjælpe.
Jeg troede, jeg skulle blive vanvittig.
Så hørte jeg om kuldebehandling.
Under behandlingen nedsænkes foden i koldt vand.
Først var behandlingen smertefuld.
Det gjorde så ondt, at jeg græd.
Men så vænnede jeg mig til det kolde vand
og følte, det ikke kun var godt for skaden,
men skabte en tilstand af dyb afslapning i min krop.
Den følelse kan være vanedannende.
Nervesmerten forsvandt, så jeg stak det andet ben i.
Til sidst sank jeg helt ned i vandet.
Skaden havde åbnet en helt ny verden for mig.
Hvis jeg vil sætte en ny rekord, må jeg træne intensivt til dykket.
Hvis jeg ikke er forberedt, kan et forsøg som dette være farligt.
I værste fald kan det kolde vand give mig hjertestop.
Hvis jeg ikke når overfladen i tide, kan jeg miste bevidstheden.
Så jeg træner aldrig under isen uden min søster Elina.
-Okay? -Okay.
I fridykning er de værste fejl ofte mentale.
Nervøsitet kan gøre kroppens beskeder uforståelige,
så jeg ikke ved, hvornår jeg skal søge til overfladen.
Så det handler om mental træning.
Det var så koldt! Jeg lækker.
Der kommer vand ind her et sted.
-Hvor er hullet? -Det er her.
Det næste dyk, 80 meter i koldt vand,
det er et langt dyk.
Hvis jeg kunne vælge, ville jeg nok sige: "Lad være."
Hun har besluttet sig.
Det er en læringsproces for os begge.
Jeg skal jo håndtere min frygt,
samtidig med, at Elina også må møde sin frygt.
Jeg er bekymret. Jeg vil ikke se hende få problemer.
Jeg vil ikke se hende besvime.
Tænk, hvis der sker hende noget,
og jeg må køre hjem alene, og hun ikke er her.
Vi taler om det værste, der kan ske,
for vi er nødt til at vide, hvad det er.
Jeg er mere eller mindre forberedt.
Jeg vil ikke se det, men jeg vil være der.
Ville du hellere have, at hun ikke gjorde det?
Nej.
Nej, jeg synes helt klart, at hun skal gøre det her.
Hun elsker det, så hvad kan jeg sige?
JANUAR 2020 OTTE UGER TIL REKORDFORSØGET
Rekorden er kun i badedragt, så der er to store udfordringer.
Kan jeg holde vejret over så lang en distance
og blive ved med at slappe af i det iskolde vand hele tiden?
Når man er afslappet, føles det kun koldt.
Selvom følelsen er intens, er det ikke smerte.
Okay.
Når man ikke slapper af, føles det iskoldt.
Mit hoved gør ondt, og smerten spreder sig til min hjerne, så jeg kan ikke tænke.
Jeg mister følelsen i ansigtet.
Smerten trænger dybere ind gennem min hud.
Alle muskler i min krop vil spænde sig.
Mine led beskytter sig selv ved kramper.
-Hvordan føles det? -Det er meget koldt.
Jeg hiver efter vejret.
Min hud svier, det gør ondt og brænder overalt.
Okay.
Dykket kan tage op til tre minutter.
Man er bare nødt til at acceptere, at vandet er koldt.
-Okay? -Okay. Tid?
Over to minutter.
Mine fingre er iskolde.
Johannes træning har gået godt.
Det bliver koldere, og vi har is,
men mindre end vi normalt har på denne tid af året.
Det er bekymrende, for vi har brug for mere is
til rekordforsøget i marts.
Men det var en god tid, mens Johanna trænede, og…
Isen taler til os.
Jeg har altid fotograferet Johanna.
Vi startede, da vi var omkring ti.
Jeg købte mit første kamera, og hun var min model.
Og jeg sagde: "Lad os tage nogle billeder, tag dem her på,
og så kan vi sminke dig lidt."
Normalt tager vi kunstneriske billeder.
Fordi hun er kunstner, og jeg er kunstner,
så på eller anden måde blander vi alle de ting sammen.
Det er træning for hende.
Hun siger, at det er endnu sværere end bare at dykke i lige linje.
-Du lavede ansigter. -Jeg vidste det! Det kom med på billedet.
Det er faktisk rigtig godt. Der er måske…
Vi har børn, og vi har regninger at betale,
og vi arbejder begge to.
Så for at kunne gøre det her må vi tage det med i betragtning.
…lidt brækket.
Hvor gammel var jeg, første gang jeg brækkede en knogle?
-Fem? Tre? -Jeg var fire, da jeg fik…
Siden jeg var meget lille
har hun altid gjort ekstreme ting.
Jeg stresser ikke eller bekymrer mig. Sådan har hun altid været.
Jeg foretrækker hende frem for en mor, der bare ikke gør noget.
Det er sejt, hvis hun slår rekorden,
men jeg håber bare, der ikke sker noget slemt.
FEBRUAR 2020 FIRE UGER TIL REKORDFORSØGET
Bare fem centimeter mere is.
Hvis temperaturen falder til under nul, kan den stadig fryse.
Det nytter ikke at gå på den, for den er så tynd.
-Ja, den er allerede gået igennem. -Er den så tynd?
Lad os ikke gå i panik.
Vi har kommet her i seks år, tror jeg.
-Og det har aldrig været sådan her. -Lad os se, om jeg kan gøre det.
Hvor meget is er der?
Der er under ti centimeter,
og den er meget fleksibel.
-Hvor meget vand er der på isen? -Ti til 12 centimeter.
-Ja. -Det er meget.
Det er muligt, at vi får is, men det er også muligt, at vi ikke gør.
To hundrede kilometer nordpå har de allerede 30 centimeter.
-Ja. Så skal vi… -I værste fald…
Vi kunne også finde et andet sted sidst i februar.
-Valkia-søen kunne være et sted. -Det er i det mindste et smukt sted.
De næste fire uger bliver afgørende for stedet.
-Ja. Vi snakkes ved. -Ja.
-Ja.
-Farvel. -Farvel.
Normalt på denne tid af året er der allerede frost, sne og is.
Men ikke i år.
I år regner det bare.
Ifølge reglerne skal isen være mindst 30 centimeter tyk.
Det har vi ikke her.
Det er en dyster situation, kun en centimeter is.
Det har været et underligt år generelt.
Vinteren har været varm. Jeg husker ikke at have oplevet så varm en vinter før.
Selvfølgelig kan rekordforsøget flyttes længere mod nord,
men et varmere klima påvirker ikke kun mit rekordforsøg.
Mine problemer virker så ubetydelige i forhold til vores miljø.
Da vandet ikke er frosset i syd, flytter vi rekordforsøget nordpå.
Vi har valgt en meget klar sø i Hossa Nationalpark.
Jeg vil helst ikke ændre stedet.
Jeg vil helst dykke et velkendt sted.
Jeg vil vide, hvor mange skridt der er til morgenmaden,
derfra til saunaen og fra saunaen til hullet.
Jeg vil vide, hvornår jeg senest skal tage min badedragt på.
ÖLLÖRI-SØEN, HOSSA NORDLIGE FINLAND
For andre er det bare et nyt sted.
For mig ændrer det alt.
-Hej. -Goddag.
-Jamen, hej! -Godt endelig at mødes.
-Ja, det er det. -Jeg har set et billede af dig. Johanna.
-Elina. -Ja, Tapsa. Hej.
Det er Öllöri-søen.
Ja.
-Den er smuk. -Det er den.
Jeg fik tegninger af, hvad du beder om.
-Ja. -Ja.
Jeg hedder Tapani Launonen.
Normalt når vi arbejder på den frosne sø,
er min hovedopgave at beskytte og holde folk i live.
LOKAL HJÆLPER
Så jeg forsøger at undgå at gå i vandet.
Man kan se på isen og sneen, hvilken slags vinter vi har haft.
Det har været en usædvanlig varm vinter i Finland.
Nogle siger, at det er en normal cyklus,
men jeg er ikke så sikker længere.
Der har været så mange vintre, der ikke var normale.
Så her kan I se den klare is.
Det er som startdatoen, da søen er frosset til.
Så hvis du vil køre med et køretøj her,
er det her det effektive område, du afhænger af.
Men det er alligevel farligt, så du skal se på naturen hele tiden.
Ellers bliver du dræbt på din hjemmebane
et sted, hvor du har færdedes i 56 år.
Og en morgen går du ned.
Jeg kender ikke tallene, men…
Hvor mange der går gennem isen hvert år, men det er for mange.
-Skal vi gå hele vejen? -Lad os se.
Lad os tælle 81 meter herfra.
Du gør det. Jeg følger bare med.
En, to, tre, fire, fem, seks, syv…
Dine skridt er for lange!
Johanna har det ikke så godt.
Hun har haft problemer med brystet.
En eller anden infektion.
Selv med varmt vand går man ikke i, hvis man er syg.
I koldt vand er det endnu mere vigtigt at være i god form.
Niogtredive, 40.
-Og så et til. -Bare et.
-For en sikkerheds skyld. -Nemlig.
Ja.
Sådan.
-Ja. -Ja.
-Enogfirs. -Enogfirs meter.
Ja.
Det ser så langt ud herfra, men føles det langt?
Det ved jeg ikke. Men der er det jo allerede halvvejs.
Hvis isen er tyk, kan jeg skubbe fra på kanten.
Det er allerede ti meter, og så er jeg der jo næsten!
I dag ser det ikke langt ud.
Men når man ser på ishullerne, ser det langt ud.
Vi havde ønsket os en sø, hvor vi kendte alle detaljer.
-Ja. -Ja.
-Men det her er et fint sted. -Disse steder er…
-Når du skifter sted… -Jeg må se, om det er…
Produktionsstop.
Det kan være hendes læge.
Ja?
Okay, for jeg har en lidt mærkelig hoste.
Hvad er det så?
Hvad kan det komme af?
Hvad synes du? Skal jeg gå i panik og tro, at jeg dør?
Det forstår jeg ikke.
Hvem skal jeg kontakte? Bør jeg se en lungespecialist?
Ja. Jeg forstår det ikke helt.
De kunne ikke sige noget ud fra blodprøven.
Og de sagde: "Fredag kommer du til lægen,
og hun laver en plan for næste skridt."
Et nyt sted ændrer den oprindelige plan.
Jeg kunne teste det her ishul.
Og så blive syg oven i det?
Ja.
Hvis der er noget galt i brystet, så er der ingen dykning.
Vi taler med lægen
og får taget røntgenbilleder, men jeg er bekymret.
Billedet viste en skygge på lungerne,
og lægen anbefalede yderligere undersøgelser.
En skygge kan skyldes betændelse.
Heldigvis intet livstruende, men det skal undersøges nærmere.
Det føles som om,
at når et problem er løst, opstår der straks et nyt.
Vi løste problemet med stedet, men så opstod mine helbredsproblemer.
Før vi kunne løse det, opstod et større problem i hele verden.
Kina siger, at antallet af mennesker smittet med en mystisk luftvejsvirus
er tredoblet i weekenden.
WHO har officielt givet den betegnelsen "Covid-19"…
Offentlige forsamlinger og sportsbegivenheder, er forbudt,
og skoler og universiteter er lukket. Man bør simpelt hen blive hjemme.
Alt er aflyst,
inklusive mit rekordforsøg.
MARTS 2021 ET ÅR SENERE
ÖLLÖRI-SØEN, HOSSA NORDLIGE FINLAND
Hvad har du pakket denne gang?
Alt mit kameraudstyr.
-Det hele? -Ja!
Fordi jeg troede, det kunne…
Det har været et udfordrende år, og mine prioriteter har ændret sig nu.
Der er vigtigere ting at håndtere,
som Covid og alt det andet, der er sket i år.
Det er oplevelse, der gør dig ydmyg og bringer dig ned på jorden igen.
Det minder dig om, hvad der er vigtigt.
Jeg er heldig, at jeg har fået en chance til.
Sidste år trænede jeg meget, og jeg var meget sikker på rekordforsøget.
Men under pandemien har svømmehallerne været lukket.
Jeg føler ærlig talt, at jeg har trænet for lidt.
Heldigvis viste røntgenbillederne intet alvorligt,
og lægen gav tilladelse til at træne.
Men under vinterens træning har jeg ikke kunnet nyde kulden.
Jeg kunne ikke slappe af. Jeg ville ikke træne.
Jeg forsøgte at huske, hvor godt det kolde vand kan føles,
men jeg kunne ikke komme i tanker om det.
Men det giver ikke mening at give op nu,
så jeg må stoppe op og tænke over, hvorfor jeg ønskede at sætte rekord.
Når man ser Johanna svømme, virker det så nemt,
for hun er en meget effektiv og hurtig svømmer.
Men hvis du vil have udstyr med derned
for at filme, er alt mere kompliceret.
Vi kan ikke bruge traditionelt dykkerudstyr,
fordi det fryser til.
Vandet er omkring to grader varmt,
og vi har en meget tyk dragt på, så vi ikke føler kulden så meget,
men det værste er fingrene. Det gør virkelig ondt.
Vi besluttede os for at være isoleret i det miljø,
og det involverer meget udstyr, megen energi,
men det, Johanna gør, er at acceptere kulden,
og det gør det hele meget fint og rent.
-Det er en magisk nat. -Det er så smukt.
For et år siden var min plan at dykke 80 meter,
vel vidende at alt over 50 meter var en ny kvindelig verdensrekord.
Men nu er der en ny rekord på 70 meter
og et uofficielt dyk på 102 meter.
-Det er ret langt. -Rigtig meget koldt vand.
Folk omkring mig fokuserer på de nye rekorder og afstande.
Det er let at lade tankerne vandre: "Kan jeg mon slå alle de nye rekorder?"
Men jeg kan ikke fokusere på det eller på et mål på 103 meter.
Jeg skal bare dykke, så godt jeg kan.
I to år har hun tænkt på det:
"Jeg skal klare det dyk."
Det skræmmer hende.
Men det skræmmer også mig.
Der er en grund til, at ingen har dykket så langt før.
Hvis jeg ser hende gå forbi 82 under dykket, og hun fortsætter,
så bliver jeg nervøs.
For at være ærlig vil jeg bare have det overstået.
Lad os få noget søvn.
MARTS 2021 DAGEN FOR REKORDFORSØGET
Okay, banen. Første hul, 20 meter.
Det næste er 40 meter og så 60.
Enoghalvfjerds, 82, 93, og 103 bliver det sidste hul.
Når Johanna kommer op, skal alle holde sig i ro.
Hun skal give okay-signalet af sig selv inden for 20 sekunder.
Derefter viser jeg min afgørelse ved at vise kortet.
-Okay, og så er det gjort. -Netop.
Ja.
På den afstand, hun skal svømme, bliver hun hypotermisk,
hvilket betyder, at din normale kropstemperatur
kommer ned under 35-34 grader.
I det allerværste tilfælde vil hun få hjertestop.
PARAMEDICINER
Så skal hun behandles i ambulancen
og bringes til hospitalet så hurtigt som muligt.
Fem minutter.
Et minut.
Tredive sekunder.
Ti.
Fem, fire, tre, to, en. Stoptid.
Tyve meter.
Fyrre meter.
Halvtreds meter.
Enoghalvfjerds.
Toogfirs.
Treoghalvfems.
Et hundrede og tre!
Hvidt kort!
Hun var utrolig.
Til sidst tvivlede jeg lidt, for hun svømmede meget langsomt.
Jeg håbede virkelig, hun ikke besvimede før målet, men dykket var så rent.
Jeg tror, det er her, hun hører til.
Det dybe vand med hende i det. Det er bare smukt.
Ingen tvivl om det. Det er smukt.
-Det var langt. -Nu behøver du aldrig at dykke igen.
-Det var sidste gang. -Elina!
Aldrig mere. Hun behøver ikke dykke igen. Det er slut.
Jeg behøver aldrig være bekymret igen.
Dette år har mindet mig om, hvad der er vigtigt.
At være sammen med mine kære og gøre ting sammen.
Hvis jeg havde gjort det alene, var det ikke lykkedes.
Og det er lige meget, hvis rekord jeg slog.
Ved at lære noget nyt og skubbe til mine grænser
har jeg fået en ny virkelighed.
Fordi noget er svært,
betyder det ikke, at vi ikke skal prøve at opnå det.
Kun sådan kan vi lære noget nyt om os selv.
Tekster af: Else Katrine Nielsen