Downloaded from YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- תיכון ליבו הרחום של ישו‬ ‫מחזור 1985-1984 -‬
‫לא, בבקשה.‬ ‫-אל תברח! קדימה!‬
‫לא.‬
‫לאן אתה הולך?‬ ‫-לא.‬
‫היי, תותח.‬ ‫-בוא הנה, לוזר.‬
‫קדימה, זוז.‬ ‫-בבקשה, לא!‬
‫שחררו אותי, בבקשה.‬
‫לא! עזבו אותי!‬
‫קדימה, זוז כבר.‬
‫בוא הנה.‬
‫קח את המשקפיים שלו.‬
‫תן לי את המשקפיים.‬
‫לא תצטרך אותם יותר.‬
‫זרוק אותו למים.‬
‫קדימה, ליפה.‬ ‫-בוא.‬
‫בוא הנה.‬ ‫-נעזור לך.‬
‫בוא.‬
‫צא!‬ ‫-ליפה!‬
‫קדימה! נשטוף את השיער הדוחה שלך!‬
‫הצילו!‬
‫קדימה!‬ ‫-הצילו!‬
‫הצילו!‬
‫אתה תטבע!‬
‫ליפה?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫הוא לא זז, אחי.‬
‫היי, ליפה!‬
‫הרגנו אותו!‬
‫לא!‬
‫לא, בבקשה.‬
‫לא…‬
‫מבין כל האגדות של בני האדם,‬
‫המסתורית ביותר היא האגדה על הערפד אזראל.‬
‫העדויות הראשונות לקיומו הן מתקופת ישו.‬
‫מאז הופיע אזראל לאורך ההיסטוריה שוב ושוב,‬
‫ותואר כיצור מסתורי האורב בצללים.‬
‫לוחם בלתי מנוצח.‬
‫מומחה בתורת הנסתר האסורה.‬
‫המנהיג בצללים.‬
‫אבל עם בוא העידן המודרני ומלחמות העולם,‬
‫אבדו עקבותיו.‬
‫כל זכר לקיומו התפוגג.‬
‫שום אדם חי לא ראה אותו,‬
‫ואיש לא גילה היכן מסתתר היצור המרתק הזה…‬
‫עד עכשיו.‬
‫ומצאתי רמז שעשוי להוביל אותי אליו!‬
‫- לידיה: את בטוחה? -‬
‫את לא מאמינה לי?‬
‫- הוליבלאד -‬
‫- אני מאמינה שאת מאמינה. זה מספיק לי. -‬
‫ואו, לידיה,‬ ‫איזה מזל שפגשתי אותך בפורום הזה.‬
‫כנ"ל.‬
‫אני מתה לפגוש אותך פנים אל פנים!‬
‫כן. זה יהיה אדיר.‬
‫כפי שאמרתי, מצאתי רמז בקשר לערפד אזראל…‬
‫חאבי.‬
‫אולי תדפוק? אתה כמו נינג'ה.‬
‫בן, קראתי לך לבוא לארוחת ערב שלוש פעמים.‬
‫תשטוף ידיים. מי יודע מה עשית פה.‬ ‫-לא עשיתי כלום.‬
‫אני לא שופט אותך. אם הייתי בגילך,‬ ‫הזין שלי היה אדום כמו תחת של קוף‬
‫מרוב שפשוף.‬
‫אבא, תפסיק.‬
‫הדברים שיש לכם עכשיו…‬
‫פורנו הנטאי עם סרטים מצוירים,‬
‫זירוזים אנאליים…‬
‫חרוזים אנאליים.‬
‫איך אתה יודע את זה?‬
‫לא יודע.‬
‫חשבתי "זירוזים",‬ ‫כי רוצים לגמור כמה שיותר מהר.‬
‫לדחוף חרוזים עמוק לתחת…‬
‫נשמע לא נעים. לכן חשבתי שזה "זירוזים".‬
‫בזמני היו לנו רק פרסומות לקרם רחצה,‬ ‫וזה הספיק לנו.‬
‫מה שתגיד.‬
‫מה יש לארוחת ערב?‬
‫משהו ממש טעים.‬
‫ובטח גם קל להפשרה.‬
‫כן, גם זה.‬
‫אלוהים.‬
‫"לידיה."‬
‫- הוליבלאד‬ ‫צ'ט -‬
‫שאני אמות! מה זה?‬
‫- שרה: לידיה, את עדיין כאן? -‬
‫ברוכים השבים‬ ‫לערוץ היוטיוב שלי, "תקע בי יתד".‬
‫בסדר.‬
‫בפעם הקודמת חקרתי‬ ‫קבבים שהופכים אנשים לזומבים,‬
‫ויצא לי מזה רק שלשול.‬
‫אבל הפעם עליתי על משהו ענק.‬
‫לפני שנים נעלמו כמה צעירים מקומיים.‬
‫במשטרה אמרו שסוטה מין חטף אותם‬ ‫וסגרו את החקירה.‬
‫- חיפוש אחר שלושה צעירים נעדרים -‬
‫זהירות!‬
‫ואז, לפני כמה שבועות,‬ ‫נעלם בחור מהכיתה שלי, בורחה.‬
‫שמוק רציני.‬
‫אמרו שאותו סוטה חטף אותו,‬
‫אבל הייתי משוכנע‬
‫שבכל החטיפות האלה‬
‫מעורב גורם על-טבעי.‬
‫ערפד.‬
‫עכשיו תחזיקו חזק,‬
‫כי מצאתי את יצור האופל הזה.‬
‫ועכשיו שום דבר לא מפריד‬ ‫בין המפלצת צמאת הדם הזאת…‬
‫וביני.‬
‫טוב, חוץ מאימא שלי, שסידרה את החדר שלי.‬
‫אימא, איפה מחדד היתדות שלי?‬
‫שמתי אותו במקום שלו.‬
‫לא נכון!‬
‫אל תכריח אותי לבוא לחפש אותו.‬
‫עוקבים יקרים,‬
‫אם אמות, תזכרו,‬
‫אני מבקש שתזכרו…‬
‫שהכול באשמת אימא שלי, חולת הניקיון.‬
‫האחות לארזא.‬
‫הבאתי את הפוסטרים של בורחה המסכן.‬
‫- נעדר -‬
‫זאת התמונה היחידה שהייתה לו בפייסבוק.‬
‫נסה שוב.‬
‫אני מקווה שבורחה בסדר‬ ‫ושהסוטה הזה לא פגע בו.‬
‫אני בטוח שהוא עשה בו מעשי סדום.‬
‫אני בטוחה שלא יאונה לו כל רע.‬
‫אלוהים לא ירשה זאת.‬
‫מוחרתיים נפרוץ למעבדה‬ ‫ונציל את היצורים המסכנים האלה.‬
‫כמו שגרטה אמרה, "פעולה לפני מחשבה".‬
‫היא לא אמרה את זה.‬
‫שרה, לא אצליח בלעדייך. את באה, סוף הסיפור.‬
‫אחרת אני אדגדג אותך.‬
‫תפסיקי! זה הציצי שלי!‬
‫זוז, אחי. אתה כזה מעופף.‬
‫היי, שרה.‬
‫כבר החלטת אם תצאי איתי לדייט?‬
‫היא לא בקטע שלך.‬
‫דווקא נראה שהיא הייתה בקטע שלי‬
‫כשהתמזמזנו.‬
‫מאנו, זה היה בגן. היינו בני שנתיים.‬
‫אני יודע. אני…‬
‫גם אני לא שכחתי.‬
‫די כבר, טמבל.‬
‫שרה לא תבזבז זמן על סוטה ששולח‬ ‫תמונות של הזין הרופס שלו לכל הבנות.‬
‫שרה, זה לא אני.‬
‫שרה, אני נשבע!‬
‫היי, מה אתה עושה? דפוק!‬
‫מה תעשה? תרביץ לנכה?‬
‫קדימה.‬
‫נראה אותך, בחור קשוח.‬
‫קדימה, בוא נלך.‬ ‫-תשכח ממנה.‬
‫אי אפשר להרביץ לנכה, אחי. עזוב.‬
‫אתה!‬
‫אתה יודע מה אני הכי שונא בעולם?‬
‫הפסד של ריאל?‬
‫כן. אז הדבר השני שאני הכי שונא.‬
‫ניצחון של ברצלונה?‬
‫אז הדבר השלישי!‬
‫ואל תענה, טוב? אני אגיד לך.‬
‫אני שונא מזדיינים שמנים כמוך.‬
‫אני שמן בגלל הגנים הגרועים שלי.‬
‫ובגלל החביתות של אימא שלי.‬ ‫אין מה לומר, הן מעולות.‬
‫אז אם יש לך בעיה, דבר איתה.‬
‫אני אדחוף את זה לגרון שלך!‬
‫כן!‬ ‫-תכניס לו!‬
‫קדימה!‬
‫מכות!‬
‫-בוא הנה.‬
‫מאנו, די! אל תהיה אידיוט.‬
‫אני אפסיק אם תתחנני בפניי, שרה.‬
‫די!‬ ‫-עזוב אותו!‬
‫נראה שהתלמיד החדש‬ ‫עוד לא מבין איך דברים עובדים פה, מה?‬
‫אני אמרר לך את החיים, חתיכת חרא.‬
‫תקשיב טוב-טוב, חוסה מנואל פרננדס גוטיירס.‬
‫בבית הספר הזה‬ ‫רק אני ממררת לאנשים את החיים.‬
‫שלום!‬
‫אתה חואן, נכון?‬
‫חאבי.‬
‫נעים להכיר, חאבי. אני שרה.‬
‫הלימודים התחילו לפני חצי שנה,‬ ‫ועדיין לא הכרנו.‬
‫תחזיר לי את היד שלי?‬
‫אוי, סליחה.‬
‫היה אמיץ מצידך להגן על דייגו.‬ ‫רוב האנשים לא טורחים.‬
‫אף אחד לא מחבב אותו. הוא מוזר.‬ ‫-אבל את מחבבת אותו, נכון?‬
‫כן, יש לנו תשוקה משותפת. גם אני חנונית.‬
‫כן, כי את אוהבת ערפדים.‬
‫איך אתה יודע את זה?‬
‫היי, לוזר!‬
‫כן, אתה!‬
‫בוא הנה. אני רוצה לדבר איתך.‬ ‫-אני צריך ללכת.‬
‫לכו!‬
‫אחי!‬ ‫-אני אכסח לך את הצורה.‬
‫נו, רוצה לצאת איתי לשתות משהו?‬
‫אין מצב.‬
‫- פורום הוליבלאד‬ ‫אזראל: הודעה חדשה -‬
‫סוף סוף דיברתי איתו!‬
‫עם חאבי?‬
‫מי זה חאבי?‬
‫אף אחד. ספרי לי.‬
‫זוכרת שדיברנו על הערפד אזראל?‬
‫כן.‬
‫הוא שלח לי הודעה בפורום, וקבענו להיפגש!‬
‫לא תאמיני איפה.‬
‫בהקרנת הבכורה של "הוליבלאד"!‬
‫אולי תבואי? ככה נוכל להיפגש סוף סוף.‬
‫מה את אומרת?‬
‫- פורום הוליבלאד‬ ‫לידיה התנתקה -‬
‫אבא, זה אני. אל תירה בי.‬
‫זה ממש מסובך. זה לא בשבילי.‬
‫ואו, הם ממש מוזרים. זה גרוע יותר מהצבא.‬
‫אבא, זרוק את הרימון.‬
‫אבל אם…‬ ‫-הרימון!‬
‫- חוסלת -‬
‫הרגו אותי.‬
‫זה נחמד, נכון? כיף לבלות יחד.‬
‫כן, כנראה.‬
‫הינה, קניתי לך משחק וידאו.‬
‫באמת? זה שסיפרתי לך עליו?‬
‫לא, אבל אתה תאהב אותו.‬
‫נראה לי שהייתה טעות בהזמנה.‬ ‫-לא, בן. לא הייתה טעות.‬
‫"הפכי לנסיכה ומאלפת חדי קרן."‬
‫למה קנית לי את זה?‬
‫תקשיב, בן…‬
‫אתה "משחק בקבוצה השנייה"?‬
‫מה?‬ ‫-מצטער.‬
‫אני יודע שאתם לא אוהבים שקוראים לכם ככה.‬
‫סליחה. אתה הומו?‬
‫אבא, אומרים "גיי".‬
‫ולא שזה משנה, אבל אני לא.‬
‫אז אתה בי?‬
‫בי כמו ביפידוס?‬
‫בי-טרנסקסואל? בי-טרנס-גיי? גיי פרנדלי?‬
‫סליחה, אני לא מכיר את המונחים.‬ ‫גדלתי בשנות ה-80.‬
‫שמתי לב. מה יש לך?‬
‫טוב, לפני כמה ימים ראיתי במחשב שלך‬ ‫שאתה מעמיד פנים שאתה בחורה בשם לידיה.‬
‫ראיתי כל מיני בחורים בלי חולצה,‬ ‫אז חשבתי, "הוא בטח משהו".‬
‫זה לא מה שאתה חושב.‬
‫לא קרה כלום.‬
‫אז לא תיתן לי נכדים.‬
‫אתה יכול לאמץ ילד סיני,‬ ‫ואני עדיין אוהב אותו.‬
‫אני לא מאמץ ילד סיני.‬ ‫-אז שחור. הצבע לא משנה.‬
‫ובשנה הבאה נשתתף במצעד הגאווה‬
‫עם חוטיני והכול.‬ ‫-אבא…‬
‫אני אגיד לך את האמת, בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫שרה היא בחורה מבית הספר החדש שלי.‬
‫לא העזתי לדבר איתה, כי אני ביישן מדי.‬
‫יום אחד שמעתי אותה אומרת‬ ‫שהיא בקטע של ערפדים ו"הוליבלאד",‬
‫ושהיא חברה בפורום של הסרט.‬
‫אז נרשמתי לפורום,‬ ‫ועכשיו אני מעמיד פנים שאני לידיה.‬
‫אבל למה?‬
‫לא יודע. כדי לדבר איתה, זה הכול.‬
‫אבל עכשיו העניינים הסתבכו.‬
‫היא רוצה לפגוש אותי‬ ‫בבכורה של סרט הערפדים הזה.‬
‫וחוץ מזה, איזה סוטה שמתחזה לערפד‬ ‫קבע לפגוש אותה שם.‬
‫אני לא רוצה שהיא תלך לשם לבד,‬ ‫אבל אני פשוט…‬
‫לא יכול לספר לה את האמת.‬
‫כבר הייתי מעדיף שתהיה הומו.‬
‫סליחה. גיי, נכון?‬
‫מחר היום הגדול.‬
‫בזכות השותפה שלי,‬
‫סמנתשוליטה,‬
‫נודע לי שהערפד אזראל‬
‫יהיה בבכורה של הסרט המחורבן…‬
‫- הוליבלאד -‬
‫…הוליבלאד.‬
‫אנקום את מותם של הצעירים האלה,‬ ‫וכלום לא יעצור אותי.‬
‫אימא!‬
‫הרוכסן של המעיל שלי נשבר.‬
‫אז תלבש את הז'קט שסבתא קנתה לך.‬
‫עוקבים יקרים,‬
‫אם אמות, תזכרו שזו אשמתה של אימא שלי,‬ ‫שקנתה לי מעיל מחורבן בשוק.‬
‫מצד שני, נעלי הבית איכותיות.‬
‫מחנות.‬
‫קח. איבדתי את הקבלה.‬
‫אל תדאג. אני בטוח שזה משחק מוצלח.‬
‫תקשיב, בן…‬
‫אני לא מבין במשחקי וידאו,‬ ‫אבל אני מבין במערכות יחסים.‬
‫אבא, אימא ניהלה רומן עם החבר הכי טוב שלך‬ ‫במשך שנתיים ולא שמת לב.‬
‫טוב, אם נתעלם מהפרט הקטן הזה,‬
‫אני שולט בחומר.‬
‫אז הבחורה הזאת, שרה…‬
‫לידיה מצחיקה אותה?‬
‫מאוד.‬ ‫-בסדר.‬
‫והיא יכולה לדבר עם לידיה על הכול?‬
‫בסדר.‬
‫אז לא משנה שאתה מתחזה ללידיה,‬
‫כי שרה מחבבת את האדם‬ ‫שהיא מדברת איתו, וזה אתה.‬
‫ברור.‬
‫אלא אם כן היא לסבית. היא לסבית?‬
‫לא נראה לי.‬
‫אז תגיד לה את האמת.‬
‫בסדר?‬
‫- אזראל, שלחתי לך תמונה כדי שתזהה אותי. -‬
‫- אני ליד הכניסה. -‬
‫אני נשבע לכם, מוצץ הדם כאן!‬
‫אבל הוא ערפד, אז הוא לא יופיע במצלמה.‬
‫איפה הוא?‬
‫ערפד מחורבן!‬
‫מה הבעיה שלך, שמן?‬ ‫-אל תדבר ככה על ערפדים.‬
‫ערפדים הם מפלצות רצחניות,‬
‫לא כמו השטויות הרומנטיות ב"הוליבלאד".‬
‫ערפדים הם קסומים.‬
‫ערפדים הם מתים, וזה אומר שאתן נקרופיליות.‬
‫מה?‬
‫אספניות בולים.‬
‫אה, נכון.‬
‫חוץ מזה, הם בני מאות שנים,‬
‫אז טכנית אתן מאוהבות בזקנים.‬
‫מה אתה אומר?‬ ‫-סוטות!‬
‫עוף מכאן!‬ ‫-מה הבעיה שלך? עכשיו תחטוף ממני!‬
‫מספיק!‬
‫חואן!‬
‫גם אתה מעריץ של "הוליבלאד"?‬
‫היי, אני יכול לדבר איתך? אפשר לדבר רגע?‬
‫לדבר על מה?‬
‫היי! לעזאזל, עוד אחד!‬
‫היי! מה אתה עושה?‬ ‫-סליחה.‬
‫- הוליבלאד -‬
‫אני יודעת שאתה ערפד.‬
‫אבל אני מוכנה להסתכן.‬
‫הולי, אני חייב להודות,‬
‫אני ערפד כבר מאות שנים,‬
‫ברחתי מהשמש בכל רחבי העולם,‬ ‫מהים הכספי ועד למזרח הרחוק,‬
‫אבל מעולם לא פגשתי מישהי כמוך.‬
‫הולי!‬
‫תפסיקי לנשק את הערפד הזה‬
‫ותנשקי אותי,‬
‫כי אני איש זאב,‬
‫ואני אילחם למען אהבתך.‬
‫הולי!‬
‫אני השריף המחוזי, ולא אניח‬ ‫למלחמה לפרוץ בין אנשי זאב לערפדים.‬
‫למה אתה לא לובש חולצה, שריף?‬
‫כי שפכתי על עצמי קפה כשנהגתי בניידת.‬
‫עוקבים יקרים,‬
‫ערפדים לא מופיעים במצלמה.‬
‫אז הוא נמצא‬ ‫במקום שבו לא רואים כלום על המסך.‬
‫היי.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה?‬ ‫-אני מנסה לצלם ערפד!‬
‫אלוהים!‬
‫סליחה.‬
‫מספיק.‬
‫לך להקליט סרטים פיראטיים בבית!‬
‫עזוב אותי! תן לי להסביר.‬
‫הערפד כאן, אבל אתה צריך‬ ‫לפנות את האולם כדי שאוכל למצוא אותו.‬
‫לך הביתה.‬
‫השחקן הראשי בכניסה, והוא מחלק חתימות!‬
‫זהירות!‬
‫שיט!‬
‫עוקבים יקרים,‬
‫התלמיד החדש בכיתה שלי חזק באופן על-טבעי.‬
‫אולי גם הוא ערפד.‬
‫זוזי!‬
‫כל הכבוד!‬
‫גיבור!‬
‫כל הכבוד!‬
‫איך הצלחת להחזיק את זה?‬
‫והתלמיד החדש הציל אותי! חואן!‬
‫חאבי.‬
‫סיפרתי לך עליו?‬
‫כנראה. ספרי לי עוד.‬
‫חאבי הציל את חיי. זה היה על-טבעי.‬
‫אולי חאבי הוא בעצם הערפד אזראל?‬
‫מעט לאחר שהתחלתי לחפש את אזראל,‬
‫חאבי עבר לבית הספר שלי.‬ ‫-אז מה?‬
‫אולי הוא גילה שאני מחפשת אותו‬ ‫והתחזה לתלמיד חדש כדי לעקוב אחריי‬
‫ולברר אם אפשר לסמוך עליי.‬
‫והוא ידע שאני בקטע של ערפדים.‬
‫מה דעתך?‬
‫אני משוגעת, או שאני צודקת?‬
‫את משוגעת.‬
‫אם הוא באמת אזראל, אני חייבת להכיר אותו.‬
‫זה ההסבר היחיד.‬
‫חאבי הוא אזראל.‬
‫- נעדר -‬
‫עוקבים יקרים של "תקע בי יתד".‬
‫השגתי מים קדושים.‬
‫עכשיו נראה אם חוויאר הוא באמת ערפד.‬
‫זה… לניסוי מדעי.‬
‫נפרוץ למעבדה ונציל אותם.‬
‫נשחרר את בעלי החיים המסכנים האלה.‬
‫שמעת אותי?‬
‫מה דעתך על ביה"ס?‬
‫הוא לא רע.‬ ‫-למה עברת לכאן?‬
‫ההורים שלי התגרשו, ועברתי לגור עם אבא שלי.‬
‫כן, בטח.‬
‫מה?‬ ‫-לא, הדברים האלה קורים.‬
‫רוצה קצת? זה נקניק דם.‬
‫לא, אני לא אוהב נקניק דם.‬
‫זה עושה לי בחילה.‬ ‫-בחייך, יש בזה מלא דם.‬
‫ברור. זה נקניק דם, לא?‬
‫רוצה מים? הם ממש טובים.‬
‫לא, תודה.‬
‫בטוח?‬ ‫-בטוח. תראה.‬
‫כבר יש לי מים.‬
‫למה את בוהה בתלמיד החדש?‬
‫אני לא בוהה בו.‬
‫אתה בסדר?‬
‫הכול טוב?‬
‫היי, אתה בסדר?‬
‫העין שלי!‬ ‫-סליחה.‬
‫סליחה.‬
‫איזה גועל!‬ ‫-אני זז, בסדר?‬
‫היה כיף, נראה לי.‬
‫קדימה, חבר'ה, רוצו.‬
‫להתעורר! קדימה, חוסה, תרים את הרגליים!‬
‫- שבוע התרמת דם -‬
‫קדימה!‬
‫הסוד שלך שמור עימי, אזראל.‬
‫עלית עליי.‬
‫ידעתי.‬
‫גילית שאני מחפשת אותך‬
‫והסתננת לבית הספר‬ ‫כדי לברר אם אפשר לסמוך עליי.‬
‫נכון.‬
‫אבל התקרית בבכורה‬ ‫אילצה אותך לחשוף את זהותך האמיתית.‬
‫בדיוק.‬
‫וברחת כי לא רצית שהמשטרה תשאל שאלות.‬
‫כן, בדיוק.‬
‫קדימה, חבר'ה, אתם צריכים לרוץ‬ ‫למקרה שסוטה ינסה לחטוף אתכם.‬
‫כמו שקרה לבורחה המסכן.‬
‫זאת טקטיקה מרשימה.‬
‫מה?‬
‫להעמיד פנים שאתה לא בכושר‬ ‫כדי שלא ישימו לב אליך.‬
‫זו התחפושת המושלמת.‬
‫טוב… היא לא כזאת מושלמת.‬
‫אני רוצה לשאול אותך משהו,‬ ‫אבל אבין אם תסרב.‬
‫רוצה להיפגש אחר כך?‬
‫לוזר!‬
‫יש לי המון שאלות,‬ ‫אבל אבין אם לא תרצה להיפגש.‬
‫לא, ברור.‬
‫איפה?‬ ‫-אצלי בבית.‬
‫אני לא יודע למה דיברת עם הבחורה שלי,‬
‫אבל שזה לא יקרה שוב, ברור?‬
‫יפה, אחי.‬
‫לוזר דפוק.‬
‫אזראל שונה לגמרי ממה שדמיינתי!‬
‫למה?‬
‫כי הוא נחמד, מתוק, עדין… וגם די חמוד.‬
‫את חושבת שהוא חמוד?‬
‫כן, אבל משהו לא מסתדר לי.‬
‫העיניים והעור שלו. הוא נראה אנושי לגמרי.‬
‫אז מה?‬
‫לא יודעת, זה מוזר.‬ ‫זה לא מתאים לכל מה שגיליתי.‬
‫- מדריך איפור הוליבלאד -‬
‫אל תדאגי, ככה אני נראה באמת.‬
‫במהלך היום אני מתאפר ושם עדשות מגע‬ ‫כדי להיראות אנושי ולהיטמע ביניכם.‬
‫מי זה, שרה?‬
‫חבר מבית הספר, סבתא.‬
‫אתה יכול לעשות את זה.‬ ‫-מה?‬
‫להיכנס לבית בלי שיזמינו אותך.‬
‫אבל חשבתי שהבוקר…‬
‫כנראה טעיתי.‬
‫טוב, אני אלך.‬
‫לא.‬
‫ערפדים פשוט לא יכולים‬ ‫להיכנס לבית בלי הזמנה.‬
‫לפחות, ככה חשבתי.‬
‫אה, כן. אבל הזמנת אותי בבית הספר,‬
‫וזה נחשב.‬
‫זה כל מה שכתבתי אי פעם על בני מינך.‬
‫מעולה.‬
‫האמת שזה טיפשי.‬ ‫מה אני כבר יכולה ללמד אותך?‬
‫ערפדים באמת יכולים להפוך לעשן?‬
‫לא בדיוק עשן.‬
‫יותר ערפל.‬
‫ומה עם אור השמש?‬
‫זה ממש רע לנו.‬ ‫-אבל ראיתי אותך באור יום.‬
‫כלומר, זה רע לנו‬ ‫אם אנחנו לא משתמשים בקרם הגנה, כמובן.‬
‫אנחנו נשרפים בשמש כמו תיירים במיורקה.‬
‫הבנתי.‬
‫אתה מתבדח כי אתה לא רוצה‬ ‫לחשוף את הסודות שלך.‬
‫עלית עליי.‬
‫אם המידע הזה יגיע לידיים הלא נכונות,‬ ‫זה יהיה מסוכן מאוד.‬
‫משהו מטריד אותי.‬ ‫-תגידי לי.‬
‫הרגת פעם מישהו? אפילו לא בכוונה?‬
‫לא, ברור שלא.‬
‫אני לא שותה דם אנושי.‬ ‫-אז איך אתה שורד?‬
‫אני ערפד טבעוני.‬
‫מה?‬ ‫-אני שותה רק דם סינתטי.‬
‫את מכירה חלב סויה? אז יש גם דם סויה.‬
‫זה לא כל כך טעים, אבל מתרגלים לזה.‬
‫ואי פעם…‬ ‫-אימא שלך הייתה יפה מאוד.‬
‫איך ידעת שזאת אימא שלי?‬
‫קראתי את מחשבותייך.‬
‫זה אחד הכוחות שלי.‬
‫אל תדאגי, רק וידאתי שאני יכול לבטוח בך.‬
‫לא אעשה את זה שוב.‬ ‫-לא, מה עוד אתה רואה?‬
‫טוב, אני רואה בחורה שממש אוהבת ערפדים.‬
‫זו רמאות.‬
‫כי כשהיא הייתה קטנה,‬ ‫אימא שלה לקחה אותה לסרטי אימה.‬
‫אבל היא לא פחדה,‬
‫כי אימא שלה הסבירה לה שמפלצות קיימות באמת,‬
‫וזה אומר‬ ‫שדברים מדהימים יכולים לקרות בעולם.‬
‫מה עוד אתה רואה?‬
‫אני רואה בחורה שלא מפחדת מכלום.‬
‫טוב, חוץ מריקודים בציבור.‬
‫נכון.‬
‫ואם היא אי פעם תרקוד בציבור,‬ ‫למרות שזה לא סביר,‬
‫זה יהיה עם מישהו מיוחד.‬
‫ואו!‬
‫מעולם לא סיפרתי את זה לאף אחד.‬ ‫טוב, רק לחברה שלי לידיה.‬
‫אם תרצה, אכתוב לה ו…‬ ‫-לא!‬
‫לא.‬
‫אסור שיגלו מי אני באמת.‬
‫תחשבי, זה יהיה הסוף שלי.‬
‫בסדר. אתה צודק.‬
‫סמוך עליי.‬
‫זאת כרמן. היא באמת עשתה את זה.‬
‫אתה אוהב חיות?‬
‫- מעבדות דרמהאוס -‬
‫אני עושה את זה, בסדר?‬
‫למקומות…‬
‫היכונו…‬
‫יש שם בחורה! תסתכל.‬
‫הפסיכית הזאת!‬
‫אני אלמד אותה לקח.‬
‫היי! חכה לי!‬
‫שיט, הדלת נעולה.‬
‫איחרת. ומה הוא עושה כאן?‬
‫חאבי יכול לפתוח את הדלת.‬ ‫-החלשלוש הזה?‬
‫בבקשה, תשתמש בכוחות שלך.‬
‫לא נראה לי שהדלת הזאת תהיה בעיה בשבילך.‬ ‫-לא.‬
‫מצטער, אני לא בטוח שזה רעיון טוב.‬
‫אז לא מפריע לך שחברות קוסמטיקה‬ ‫עורכות ניסויים בבעלי חיים חסרי ישע?‬
‫בסדר.‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫לא משנה מה יקרה,‬
‫אל תאשימי אותי.‬
‫סליחה!‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-אל תזוז!‬
‫לא, אחי!‬ ‫-לא לזוז!‬
‫שרה, התוכנית מבוטלת! חייבים לברוח עכשיו!‬
‫חכי, ילדה, לא נפגע בך!‬ ‫-עצרי!‬
‫לא!‬
‫עצרת את הקליע?‬
‫בוא!‬
‫לא, חבר'ה. זה היה כדור סרק.‬
‫כמעט נתפסנו.‬
‫למה לא עפנו משם?‬
‫לא יכולתי לעוף! לניידות משטרה יש מצלמות!‬
‫אני יודע לאן אפשר ללכת.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫נכנס לבית שלי.‬
‫הבית שלך?‬
‫טוב, זה בית שכור.‬
‫מה קרה לכל הטירות והאחוזות שקראתי עליהן?‬
‫איבדתי אותן.‬
‫קדימה, תיכנסי.‬
‫יפה! זה נראה ממש כמו חדר של מתבגר.‬
‫ברור, הכול חלק מסיפור הכיסוי שלי.‬
‫אני לא רוצה שהשכנים יחשדו בי.‬
‫- הפכי לנסיכה ומאלפת חדי קרן -‬
‫אבל כאן פישלת.‬ ‫שום בחור לא היה קונה את המשחק הזה.‬
‫תודה. אני יודעת שמעולם לא עשית את זה.‬
‫מה?‬
‫הזמנת בת תמותה למעונך המקודש.‬
‫אני מרגישה מיוחדת.‬
‫אני ערפד כבר מאות שנים,‬
‫ברחתי מהשמש בכל רחבי העולם,‬ ‫מהים הכספי ועד למזרח הרחוק,‬
‫אבל מעולם לא פגשתי מישהי כמוך.‬
‫זה מ"הוליבלאד".‬
‫הבנתי, אתה חושב שאני ילדה קטנה ומאוהבת‬ ‫שמכורה לקומדיות רומנטיות.‬
‫אבל רוצה לדעת משהו?‬
‫אני לא ילדה קטנה.‬
‫זה ממש מוזר.‬
‫אני יודע.‬
‫אני מרגישה שאני כבר מכירה אותך.‬
‫מי זה?‬
‫סליחה, לא ידעתי שאתה…‬
‫למה אתה לבוש ככה?‬
‫אפילו שמת עדשות מגע.‬
‫מה שלומך? אני פרננדו, אבא של חאבי.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-זה אבא שלך?‬
‫לא.‬
‫הוא לא אבא שלי.‬ ‫-אם אני לא אבא שלך, מי אני?‬
‫זה בסדר, סוונחורחנסקרונגדול… השלישי.‬
‫לא צריך להעמיד פנים לידה.‬ ‫-להעמיד פנים? איך קראת לי?‬
‫זאת שרה.‬ ‫-שרה?‬
‫כן, שרה.‬
‫שרה, כן.‬
‫מה קורה?‬
‫יש הסבר פשוט מאוד.‬ ‫-כן, יש הסבר. אתה תסביר.‬
‫לא קוראים לו פרננדו.‬ ‫שמו סוונחורחנסקרונגדול השלישי,‬
‫והוא ערפד כמוני.‬
‫אני ערפד כמוהו. סוונחורחנחנדל… קרודו.‬
‫סקרונגדול.‬ ‫-קרונגל.‬
‫השלישי.‬ ‫-השלישי.‬
‫אז הוא לא אבא שלך?‬
‫ברור שלא.‬
‫הוא במסווה.‬ ‫-כן, זו תחפושת.‬
‫הוא מתחזה לאבא שלי כדי לא לעורר חשד.‬
‫אני נער בן אלמוות, אז אני לא יכול‬ ‫לשכור בית בעצמי. השכנים יחשדו.‬
‫לפני מאות שנים‬ ‫פגשתי את סוונחורחנסקרונגדול השלישי…‬
‫השלישי.‬ ‫-…כשגסס בטיבט.‬
‫אתה זוכר?‬ ‫-כמובן.‬
‫הפכתי אותו לערפד,‬ ‫ועכשיו אנחנו מתחזים לאב ובן.‬
‫זה מה שקרה. כן.‬
‫קראתי על ערפדים‬ ‫שמקימים להקות עם היררכיה פנימית,‬
‫אבל לא חשבתי שאראה זאת במו עיניי!‬
‫זה נהדר. נפלה בחלקך זכות גדולה.‬ ‫טוב, בן מזויף, אני הולך לישון.‬
‫אתה לא הולך לישון, סוונחורחנסקרונגדול.‬
‫אתה הולך לארון המתים שלך‬ ‫כדי לצבור אנרגייה.‬
‫טוב, אני הולך‬ ‫לצבור אנרגייה בארון המתים שלי.‬
‫אל תרעישו.‬ ‫-ביי, סוונחורחנסקרונגדול.‬
‫זו סבתא שלי. היא לא מרגישה טוב.‬
‫אני צריכה ללכת.‬
‫אלווה אותך.‬
‫לא, זה בסדר. נתראה מחר.‬
‫אני רואה שלא תיתן לי נכדים.‬
‫זאת לא הדרך.‬
‫אבל ככה שרה רוצה להיות איתי.‬
‫איתך, או עם הערפד שמאופר כמו ג'ורג' מייקל?‬
‫עוקבים יקרים של "תקע בי יתד",‬
‫כל הסיפור הזה על הערפדים הוא בדיחה.‬
‫חשבתי שאין להם בבואה‬ ‫ושהם לא מופיעים במצלמה,‬
‫אבל חאבי מופיע.‬
‫מצד שני, הוא עצר קליע‬ ‫ופיגומים שעמדו ליפול.‬
‫נראה אם הוא יצליח לעצור את היתד הזאת.‬
‫תנו את זה להורים שלכם.‬
‫אל תשכחו, בשבוע הבא תתקיים התרמת דם.‬
‫זו חובה נוצרית, ואסור לכם להשתמט ממנה.‬
‫לפני תחילת השיעור,‬
‫נישא את תפילת "אבינו שבשמיים" למען בורחה,‬
‫כדי שיחזור אלינו בריא ושלם.‬
‫אבינו שבשמיים, יתקדש שמך,‬
‫תבוא מלכותך,‬
‫ייעשה רצונך כמו בשמים כן בארץ.‬
‫את לחם חוקנו תן לנו היום.‬
‫היי.‬
‫לאן הלכת אתמול אחרי המעבדה?‬
‫לבית של חאבי.‬ ‫-מה?‬
‫בנות.‬
‫אתן רוצות לשתף את שאר הכיתה בשיחה שלכן?‬
‫שלום.‬
‫אמרו לי לבוא לכאן.‬
‫אתה מאחר ביום הראשון שלך. למה?‬
‫יכולתי להמציא תירוץ,‬ ‫אבל כלום לא עולה לי בראש.‬
‫אני מבטיח שזה לא יקרה שוב. מילה שלי.‬
‫קדימה, חבר'ה. לכדרר.‬
‫קדימה. דייגו, להתעורר. לא להפסיק, קדימה.‬
‫תמשיכו לכדרר.‬
‫קדימה.‬
‫אני אשים לנו קצת מוזיקה כדי שניכנס לקצב.‬
‫תמשיכו, אני כבר חוזר.‬
‫נהניתי מאוד אתמול.‬
‫אתה בטח כבר יודע את זה,‬ ‫כי אתה קורא מחשבות.‬
‫כן.‬
‫אבל הבטחתי לא לעשות את זה שוב.‬
‫על מה אני חושבת עכשיו?‬
‫שרה.‬
‫הבנתי למה את דלוקה עליו.‬
‫באמת?‬ ‫-את אוהבת מוזרים שאף אחד אחר לא אוהב.‬
‫אם זו הייתה האמת,‬
‫הייתי יוצאת איתך מזמן.‬
‫אל תכחישי.‬ ‫בגלל זה היית ידידה של דייגו החנון,‬
‫ועכשיו את חברה של הפסיכית שאוהבת חיות.‬
‫אולי תעזבי את הפריקים האלה ותהיי…‬
‫איתי?‬
‫מוזיקה!‬
‫מה לעזאזל את עושה, שרה?‬
‫שרה, מה את עושה?‬
‫שרה?‬ ‫-שנרקוד?‬
‫בבקשה.‬
‫תקשיב, חתיכת חרא,‬
‫אני לא מבין מה שרה רואה בך,‬ ‫אבל היא שלי ורק שלי, הבנת?‬
‫שרה חופשייה להיות עם מי שהיא רוצה.‬
‫בסדר? אף אחד לא יחליט במקומה,‬ ‫לא אני ולא אתה.‬
‫תקלוט כבר. בחיים לא אהיה עם בריון כמוך.‬
‫בניגוד אליך, חאבי נחמד, מתוק, כן…‬
‫וחמוד מאוד.‬
‫חוץ מזה, תגיד תודה,‬ ‫כי הצלתי לך את החיים עכשיו.‬
‫חאבי היה מכניס אותך לבית החולים.‬ ‫הוא לא מי שאתה חושב.‬
‫מה?‬
‫שרה, עזבי אותי.‬
‫בסדר! אני בסדר.‬
‫בוא נלך, חאבי.‬
‫תקשיב לי, אידיוט.‬
‫אני נשבע בסרחיו ראמוס ובגביע האלופות‬
‫שאני התרנגול בחצר הזאת,‬ ‫ואתה תהיה האפרוח החדש שלי.‬
‫מה קורה?‬
‫אתה חייב לספר לה.‬
‫היא תבין.‬
‫הריקוד שלנו עורר בי הרבה מחשבות.‬
‫הבנת שלעולם לא נהיה כוריאוגרפים?‬
‫בוא ניפגש הערב בשער בית הספר.‬
‫סיממת אותה, נכון?‬
‫מה?‬
‫אחרת לא ברור לי‬ ‫איך הצלחת להשיג מישהי כמו שרה.‬
‫היא פשוט מחבבת אותי.‬
‫כן. בטח.‬
‫למה היא בקטע שלך? אתה שחיף.‬ ‫-חטוב.‬
‫ביישן.‬ ‫-מאופק.‬
‫וממש מוזר.‬
‫מסתורי.‬
‫אני בחור מסתורי.‬
‫תקשיב לי טוב-טוב.‬
‫אני אגלה איך רימית אותה,‬ ‫וזה יהיה הסוף שלך.‬
‫לא תפגע בחברה שלי.‬
‫למה אתה נראה כמו בן אנוש?‬
‫תקשיבי…‬
‫אני צריך לומר לך משהו.‬
‫קודם אני.‬
‫בוא.‬
‫ואם יתפסו אותנו?‬
‫כאילו זה מפריע לערפד בן אלמוות.‬
‫מה אנחנו עושים כאן?‬
‫אחרי שאבחנו את הסרטן של אימא שלי,‬ ‫באנו לכאן מדי יום בצוהריים.‬
‫שחייה הייתה הדבר היחיד שעודד אותה, ו…‬
‫רק פה ראיתי אותה מאושרת.‬
‫מאז לא העזתי לחזור לכאן…‬
‫עד עכשיו, איתך.‬
‫תעשה את זה.‬
‫מה?‬
‫תנשוך אותי.‬
‫שרה…‬
‫נישאר צעירים. לעולם לא נזדקן.‬
‫לא נמות כמו…‬
‫כמו אימא שלך.‬
‫עזרת לי לגלות שהבלתי אפשרי קיים‬
‫ושהיא צדקה.‬
‫אז בבקשה…‬
‫אני לא יכול.‬
‫למה לא?‬
‫כי…‬
‫זו קללה.‬
‫במוקדם או במאוחר‬ ‫הצמא לדם ישתלט עלייך, ותיאלצי להרוג.‬
‫אבל יש דם סינתטי.‬
‫כן, אבל הוא ממש מגעיל.‬
‫אני מבינה.‬
‫באמת?‬
‫תקשיבי, אני מצטער. פשוט…‬
‫הייתי טיפשה כל כך.‬
‫ברור שאתה לא רוצה להיות איתי לנצח.‬
‫בטח פגשת המון בחורות אחרות בימי חייך,‬
‫ואני סתם אחת מני רבות.‬
‫שרה.‬
‫לא, זה בסדר. אל תדאג.‬
‫שרה.‬
‫תמות, ערפד!‬
‫עזוב אותי!‬
‫מה לעזאזל אתה עושה?‬
‫תסבול מנשימת השום שלי! ערפד!‬
‫בעל זבוב!‬
‫רגע, תראה.‬
‫תראה. אילו הייתי ערפד, לא הייתה לי בבואה.‬
‫אני כבר יודע שיש לך בבואה. צילמתי אותך.‬
‫כי אני לא ערפד, לעזאזל!‬ ‫-בטח. ראיתי אותך עוצר כדור ומחזיק פיגומים.‬
‫הקליע כנראה היה כדור סרק.‬
‫ולא החזקתי את הפיגומים.‬ ‫זו הייתה שרשרת, לא אני.‬
‫אם אדקור אותך ביתד הזאת ותמות,‬ ‫אוכיח שאתה ערפד.‬
‫אבל אמות גם אני לא ערפד, דייגו.‬
‫ואם אמות, יכניסו אותך לכלא.‬ ‫אתה לא רוצה להיכנס לכלא.‬
‫תסתכל עליי. אתה לא רוצה להיכנס לכלא.‬
‫אז למה אתה מעמיד פנים שאתה ערפד?‬
‫כדי להשיג את נערת חלומותיי.‬ ‫-כן, בטח.‬
‫מי המטומטם שיעמיד פנים שהוא ערפד‬
‫רק כדי להיות עם בחורה?‬
‫שרה חשבה שאני ערפד בשם אזראל,‬
‫ופחדתי להעמיד אותה על טעותה.‬
‫אמרת אזראל?‬
‫אפשר ללבוש מכנסיים עכשיו?‬
‫מים קדושים לא משקרים.‬ ‫אילו היית ערפד, היית נשרף.‬
‫בדיוק, כי אני לא ערפד.‬
‫אולי זרקת את המים.‬
‫לאן?‬ ‫-לא יודע. לערפדים יש מהירות-על.‬
‫אחי, ברצינות,‬ ‫מה אני צריך לעשות כדי שתאמין לי?‬
‫הייתי חייב לוודא שאתה בולע את המים.‬
‫היית גם חייב לדחוף לי לשון לפה?‬
‫זה היה רפלקס, אל תתלהב.‬
‫מה אתם עושים?‬
‫הפעלתם את האזעקה.‬
‫אנחנו גייז מכת השטן, אבי.‬
‫אפשר לקבל מכנסיים, בבקשה?‬
‫בואו הנה!‬
‫קדימה. זוזו כבר, בטלנים!‬
‫לידיה, אני ממש צריכה לדבר איתך.‬ ‫את היחידה שמבינה אותי!‬
‫מה החזיר הזה עשה לך?‬
‫אני אהרוג אותו.‬
‫לא נראה לי שאת יכולה.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫קדימה.‬
‫תספרי לחברה הכי טובה שלך.‬
‫זוכרת את הבכורה של "הוליבלאד"?‬
‫הזבל השוביניסטי עם בחורים בלי חולצה?‬
‫טוב, משהו מפתיע קרה.‬
‫הסרט היה טוב?‬
‫כמעט נפלו עליי פיגומים,‬ ‫וחאבי הציל אותי בכוח על-אנושי.‬
‫עכשיו הוא גיבור-על?‬ ‫-לא. הוא ערפד.‬
‫שוב השטויות האלה?‬
‫לעזאזל,‬ ‫הייתי צריכה לעשות את מה שעשיתי למאנו.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫מי לדעתך הפיץ את התמונות המזויפות‬ ‫של המיקרו-פין שלו? אני.‬
‫עשיתי את זה בשבילך, בסדר?‬
‫כדי שלא תצאי עם עוד שמוק. ועכשיו…‬
‫את שוב מקשקשת על ערפדים, שרה?‬
‫אחותי, תחזרי למציאות!‬ ‫את חיה בעולם של "הפוני הקטן שלי"!‬
‫אני צריכה להיות לבד.‬
‫בסדר.‬
‫אבל תדעי שאני היחידה‬ ‫שאת יכולה לסמוך עליה. היחידה!‬
‫וערפדים לא קיימים!‬
‫היי, שרה, התחמקת ממני כל היום.‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬
‫נכון מאוד. אנחנו צריכים לדבר.‬
‫רואה?‬
‫א', הוא לא פוטוגני.‬ ‫ב', ערפדים לא מופיעים במצלמה.‬
‫ככה אומרים בכל הסרטים.‬ ‫-כרמן!‬
‫אל תגידי לי "כרמן"!‬ ‫את לא מבינה שהוא מנצל אותך?‬
‫די כבר, ערפדים לא קיימים!‬ ‫-מספיק, כרמן.‬
‫אם הוא באמת חזק,‬ ‫שיעצור מכונית ויוכיח את זה.‬
‫הוא לא צריך להוכיח שום דבר.‬ ‫אני סומכת עליו, בסדר?‬
‫נראה אותך עוצר את האוטו הזה.‬
‫לא! אני חייבת לעזור לה!‬
‫לא!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אל תזוז.‬
‫אוכיח לך שהוא לא אזראל,‬
‫הערפד שחיפשת כל כך הרבה זמן‬
‫ושתכננת לפגוש ב"הוליבלאד".‬ ‫-איך אתה יודע את כל זה?‬
‫אני אזראל.‬
‫והאידיוט הזה הוא לא ערפד.‬ ‫הוא סתם מניאק שניצל אותך.‬
‫אני יודעת שאתה משקר.‬
‫חכה!‬
‫שרה!‬
‫מה אתה עושה? מספיק!‬
‫חאבי, תעשה משהו!‬
‫תוציאי טלפון ותצלמי אותנו.‬ ‫זה יבהיר את המצב.‬
‫אז אתה לא ערפד?‬
‫והפיגומים? והקליע?‬
‫ראיתי שהפיגומים עומדים ליפול עלייך‬ ‫ובאתי להחזיק אותם,‬
‫אבל שרשרת כבר החזיקה אותם.‬
‫והקליע… אני לא יודע.‬ ‫זה כנראה היה כדור סרק.‬
‫ניצלת את הבחורה המסכנה הזאת‬ ‫וניסית לשכב איתה.‬
‫מה אעשה לך?‬
‫שחרר אותו.‬
‫בבקשה.‬
‫אם תספר למישהו מי אני או תתקרב שוב לשרה…‬
‫רוצה לפגוש את אזראל האמיתי?‬
‫כרמן.‬
‫אז תלמיד בבית הספר שלך‬ ‫הוא ערפד בן אלמוות שחי כבר מאות שנים,‬
‫והוא גילה שאתה לא ערפד ושהתחזית לו.‬
‫ועכשיו הוא יוצא עם האקסית שלך,‬ ‫שהשגת רק כי היא חשבה שאתה…‬
‫ערפד.‬ ‫-ערפד.‬
‫כן, בדיוק.‬
‫תקשיב, ילד.‬
‫אם אני ארצה לשמוע‬ ‫קשקושים על ערפדים בני נוער,‬
‫אני אצפה ב"הוליבלאד".‬
‫ואם אתה באמת מודאג,‬ ‫תבקש עזרה מצייד ערפדים.‬
‫קדימה, תתקע את זה עמוק בתוכי.‬
‫ידעתי! ידעתי ש…‬
‫אתה רוצה לומר לי מה אתה עושה?‬
‫דייגו, צייד ערפדים.‬ ‫נעים להכיר. בלב, קדימה.‬
‫מה הוא אומר?‬
‫תקשיב, אבא, זה יישמע קצת מטורף,‬
‫אבל אנחנו מתכוננים להרוג ערפד בן אלמוות.‬
‫לא.‬
‫"קצת מטורף" זה לומר שאתה רוצה קעקוע.‬
‫מה שאתה אומר זו סיבה לאשפוז בכפייה!‬
‫ממילא לא שמחתי שאתה מתחפש לערפד‬ ‫כדי להשיג את הבחורה ההיא, שרה.‬
‫זה היה קטע סטוקרי לגמרי, אין מה לומר.‬
‫אבל חשבתי,‬ ‫"הוא בן נוער. זה גיל קשה. תוותר לו".‬
‫אבל יש גבול, לעזאזל.‬ ‫-תקשיב, אבא, לא משנה אם אתה מאמין לי.‬
‫חייבים לעצור את היצור הזה. שרה בסכנה.‬
‫אני נשבע בבאפי ציידת הערפדים שהוא לא משקר.‬
‫למוצץ הדם קוראים אזראל, ויש לי דיוקן שלו.‬
‫לא קוראים לו אזראל. הוא למד איתי בכיתה.‬
‫קוראים לו… אנטוניו קלדרה, "ליפה".‬
‫ליפה.‬
‫- אנטוניו קלדרה -‬
‫מצאו אותו ברחוב, רטוב ומבולבל.‬
‫הוא לא ידע איך הוא הגיע לשם.‬
‫זה קרה בלילה‬ ‫שבו הסוטה חטף את הבחורים האלה.‬
‫אולי גם הוא נחטף, אבל הצליח להימלט.‬
‫אבל לפני שהוא נמלט, כמובן, החוטף הספיק…‬
‫תגיע לעיקר, אבא.‬
‫הוא לא חזר לעצמו אחרי אותו יום.‬
‫ויום אחד הוא נעלם.‬
‫אבל החלק הכי גרוע, הכי חולני,‬
‫זה ש…‬ ‫-מה?‬
‫לפני שהוא נעלם,‬ ‫הוא שכב עם החברה שלי מרינייבס.‬
‫תסתכל.‬
‫זה כמו בסרטים אמריקנים,‬
‫כשבחורה מכוערת‬ ‫מורידה משקפיים ונהיית חתיכה.‬
‫אבל אם אזראל אינו אזראל,‬
‫מי זה אזראל?‬
‫אני לא יודע.‬
‫יהיה מי שיהיה,‬
‫לא אתן לו לפגוע בשרה.‬
‫תקשיב, אני לא מאמין‬ ‫בכל הקטע הזה של הערפדים,‬
‫אבל לא אתן לאף אחד לפגוע בכלתי לעתיד.‬
‫חדל קשקשת.‬
‫יוצאים לציד.‬
‫מה הקטע של הז'קט?‬
‫זה הז'קט שלי מהתיכון.‬ ‫אני מרגיש חזק כשאני לובש אותו.‬
‫אני נראה בו חתיך, לא?‬
‫למה הבאת אותי לכאן?‬
‫זו הפתעה.‬
‫סליחה.‬
‫אלוהים.‬
‫שאני אמות.‬
‫אני לא בטוח שננצח אותו.‬
‫לא בגללי.‬
‫בגללכם. אתם די חלשים.‬
‫אלוהים אדירים, זה באמת ליפה. מי היה מאמין?‬
‫אנחנו צריכים תגבורת.‬
‫לא תגבורת. צבא.‬
‫בריונים חסרי מצפון.‬
‫דייגו!‬
‫יש לך את המספר של מאנו?‬
‫גול!‬ ‫-גול!‬
‫שני גולים!‬
‫קדימה!‬
‫- דייגו: שרה והבחור ששבר לך את האצבע‬ ‫מבלים בביה"ס וצוחקים עליך -‬
‫מה זה?‬
‫היי, לאן אתה הולך?‬ ‫משחק של ריאל מדריד הוא קדוש.‬
‫יש משהו קדוש יותר.‬ ‫-משחק של ריאל בליגת האלופות?‬
‫לא, קיני.‬
‫כבוד.‬
‫ובשביל הכבוד צריך לפוצץ לאנשים את הצורה?‬ ‫-כן, בטוח.‬
‫בוא.‬
‫כמה בלונים יש לנו?‬
‫לפחות 100.‬
‫בן, אני יודע שזה לא הזמן המתאים,‬ ‫אבל אני אוהב לבלות איתך.‬
‫מה אנחנו עושים כאן?‬
‫אני יכול לתת לך את מה שהמתחזה הבטיח לך.‬ ‫את רוצה לחיות לנצח?‬
‫אני מוכנה.‬
‫זה מה שרצית, נכון?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫לא תהפוך אותי לערפדית?‬
‫בחייך, אל תהיי קשה.‬ ‫את רוצה להיות בת אלמוות, לא?‬
‫למען אימא שלך.‬
‫שיניתי את דעתי. תפסיק, או ש…‬ ‫-מה?‬
‫מה תעשי לי?‬
‫מה שאני עושה לכל הבחורים.‬
‫אני נשבע בריאל מדריד,‬
‫הדבר הכי קדוש בעולם,‬
‫שאף אחד לא צוחק עליי.‬
‫לוחם שוורים!‬
‫מלך השערים! הראית לו!‬
‫כיסחת אותו!‬ ‫-היי, שמוק!‬
‫אתה לא משתנה, אחי.‬
‫איזה זין.‬ ‫-הוא נראה לא טוב.‬
‫הרגת אותו, אחי.‬
‫הרגת אותו.‬ ‫-הוא זז?‬
‫זו הייתה הגנה עצמית.‬
‫ראיתם את זה.‬
‫כן.‬ ‫-בואו נעוף מפה.‬
‫לברוח!‬
‫תמות!‬
‫פאק!‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫שרה ביקרה אותי בביה"ח‬ ‫ואמרה שהיא פוגשת את התלמיד החדש‬
‫ושאולי לא נתראה שוב.‬
‫פאק! הוא ערפד!‬
‫הוא ערפד, אחי!‬
‫מה אתם עושים?‬ ‫-כדאי שתברח!‬
‫ערפד!‬
‫תראו, הינה התגבורת שלנו.‬
‫מה?‬
‫קדימה.‬
‫בוא נעוף מכאן!‬
‫לא, אחי, תפסיק.‬
‫מה שאמרת קודם… אתה אוהד של ריאל מדריד?‬
‫כן. אוהד שרוף.‬
‫לא אפגע בך אם תשיר את ההמנון של ברצלונה.‬
‫מה?‬
‫לא.‬
‫תשיר את ההמנון המחורבן!‬
‫"כל המגרש‬
‫מריע כאיש אחד‬
‫אנחנו העם"‬
‫עצור, אזראל!‬
‫אולי עדיף שנקרא לך… ליפה?‬
‫אנחנו יודעים שאתה שקרן.‬ ‫תכף תחטוף מים קדושים!‬
‫עכשיו!‬
‫אל תיגע בבן שלי! שיט!‬
‫תאכל את הבלונים. תאכל אותם!‬
‫אילולא הפרעת לי, כל זה לא היה קורה.‬
‫תבין, "לא" זה "לא"!‬
‫נמאס לי ממך, פמינאצית.‬
‫אל תיגע בה, סוטה!‬ ‫-למה את כאן?‬
‫שרה היא שלי!‬ ‫-את יכולה ללכת?‬
‫נדבר על זה אחר כך, בסדר?‬
‫היא שלי! עכשיו תמות!‬
‫ערפד!‬
‫ננקום את נקמתם של הבנים שרצחת.‬
‫וגם את נקמתו של בורחה האידיוט.‬
‫לא הרגתי אף אחד, אני נשבע. אני לא רוצח.‬
‫אני מבטיח לבחורות שאהפוך אותן לערפדיות,‬ ‫אנחנו שוכבים, אני שותה קצת דם,‬
‫והן עוזבות מרוצות וקצת חלשות,‬ ‫כמו במחלת הנשיקה.‬
‫זה מה שאמרת לסמנתשוליטה בפורום‬ ‫כשתכננת להרוג אותה.‬
‫אתה מכיר אותה? תשאל אותה.‬
‫אין צורך.‬
‫היא מולך.‬
‫רק ככה יכולתי‬ ‫ליצור קשר עם הערפד ולגלות איך הוא נראה.‬
‫אז אתה…‬
‫אבל אנחנו…‬ ‫-אל תאמין לאף אחד בצ'ט.‬
‫מספיק לקשקש.‬
‫בבקשה.‬
‫אמרת בעצמך שאני לא אזראל.‬ ‫אני ליפה, אני סתם לוזר.‬
‫אין לי מושג איך זה קרה לי.‬
‫אף אחד לא נוגע בשרה שלי. אף אחד.‬
‫אחת, שתיים‬
‫ו…‬
‫עצרי!‬
‫צריך להתקשר למשטרה.‬ ‫-לא. אני אטפל בזה.‬
‫למה לא?‬ ‫הם בטח הסוטים שעשו מעשי סדום בבורחה המסכן.‬
‫אמרתי‬
‫שאני אטפל בזה!‬
‫אני אטרוף את נשמותיכם!‬
‫הייתי צריך לשלוח אותך לתיכון ציבורי.‬
‫הדלת.‬ ‫-טלקינזיס!‬
‫תדחפו!‬ ‫-בוא הנה.‬
‫לדחוף!‬
‫היום אסיים את מה שהתחלתי לפני שנים רבות.‬
‫הפכת אותי לערפד. למה?‬
‫כי חשבתי שתרצה נקמה.‬
‫חיכיתי שתהרוג מישהו, אבל לא היית מסוגל.‬
‫ברור! "אזראל" זה "לארזא" הפוך.‬
‫היא אזראל!‬
‫ערפד שלא הורג ממיט חרפה על כולנו.‬
‫תתרחקי מהבחורה שלי, מפלצת.‬
‫אני אשפוך עלייך מים קדושים…‬ ‫אלוהים, יש שניים!‬
‫תפגע בנזירה!‬
‫קונדום?‬ ‫-מה? זה כל מה שהיה לי!‬
‫העיניים שלי! זה שורף!‬
‫העיניים שלי!‬
‫אני אקרע את נשמותיכם.‬
‫חייבים לעוף מפה!‬
‫בורחה רק פתח לי את התיאבון.‬ ‫אני אטרוף את כולכם!‬
‫חייבים לברוח!‬
‫מה קרה, בן?‬
‫אין טעם לברוח.‬
‫היא יודעת מי אנחנו.‬ ‫-אז מה? נלך למשטרה.‬
‫לא יאמינו לנו. כבר ניסיתי.‬
‫אם נברח, היא תצוד אותנו בזה אחר זה.‬
‫חייבים להרוג אותה עכשיו, כשהיא חלשה.‬ ‫-חלשה? אבל היתדות של הטמבל לא שווים כלום.‬
‫אני יודע.‬
‫צריך עוד כלי נשק.‬
‫קדימה!‬
‫לעזאזל. לא נשארו מים קדושים.‬
‫שיט, שפכתי הכול כשמילאתי את הקונדום.‬ ‫-עכשיו נזכרת?‬
‫נמצא משהו מבורך שיחליש את היצור הזה.‬
‫קדימה!‬ ‫-קדימה.‬
‫אתה תמיד מפשל, מאנו! הכול באשמתך!‬
‫תראו מי מדברת.‬
‫רק רגע… את יכולה ללכת?‬
‫יש לי הסבר פשוט מאוד.‬
‫נקעתי את הקרסול, וכששרה פגשה אותי‬ ‫היא חשבה שאני נכה.‬
‫כן.‬ ‫-ו…‬
‫היית כל כך נחמדה אליי,‬ ‫ולא העזתי להגיד לך את האמת.‬
‫אבל נישאר החברות הכי טובות, נכון?‬
‫קדימה, חדל קשקשת. צריך להרוג את אזראל.‬
‫אזראל האמיתי.‬
‫למה העמדת פנים שאתה אזראל?‬
‫אתם יודעים מה זה להיות נער לנצח?‬
‫בסרטים כמו "הוליבלאד" זה נראה נהדר.‬
‫אבל אי אפשר לפתוח חשבון בנק או לשכור דירה.‬
‫מציעים לי רק עבודות לנוער.‬
‫קראתי שאם אמצא את הערפד‬ ‫שנשך אותי ואהרוג אותו,‬
‫אחזור להיות בן אנוש.‬ ‫-כן. טכנית, זה נכון.‬
‫מצאתי את האגדה על אזראל,‬
‫ואז שמעתי מה קרה לבורחה‬ ‫בעמוד הפייסבוק של התיכון,‬
‫וידעתי שהיצור שהפך אותי לערפד‬ ‫נמצא כאן בבית הספר.‬
‫אבל מתברר שהנזירה תמיד הייתה כאן.‬
‫ברור!‬
‫התרמת הדם השנתית.‬
‫אז למה היא הרגה את בורחה?‬
‫כדי לא להפר את המסורת!‬
‫תעזרו לי!‬
‫חבר'ה, מי בעד שליפה יצא ויילחם במפלצת?‬
‫אין סיכוי!‬
‫נצטרך צבא של ערפדים כדי לחסל אותה.‬
‫זה הפתרון! אשתה את הדם שלך,‬ ‫אהפוך לערפדית, ויחד ננצח אותה!‬
‫שניים זה לא מספיק.‬
‫אני לא מצטרף.‬ ‫השבועה שלי כצייד ערפדים אוסרת זאת.‬
‫חבר'ה! קדימה!‬
‫קח.‬
‫אתפוס אתכם בסופו של דבר.‬
‫אני יכולה לחכות לנצח.‬
‫מי רוצה להיות ראשון?‬
‫אתם תצאו בסוף,‬
‫עכברושים.‬
‫אם נהרוג נזירה, נישרף בגיהינום?‬
‫אל תדאג. תתפלל "אבינו שבשמיים"‬ ‫שלוש פעמים, ויימחל לך.‬
‫חובבנים.‬
‫את תשלמי על כל מה שעשית!‬
‫היא מנסה לעוף!‬
‫היא שלי!‬
‫תעזבו אותי!‬
‫תחשוב.‬
‫מים קדושים הם הדבר היחיד שפוגע בה.‬
‫אני צריך להשתין בבריכה!‬
‫ליפה הכריח אותי לשתות בלוני מים,‬
‫אז טכנית, השתן שלי הוא מים קדושים.‬
‫צריך להכניס אותה לבריכה!‬
‫תמשכו אותה!‬ ‫-קדימה!‬
‫לא! תעזבו אותי!‬
‫תעזבו אותי!‬
‫אחרי שאחסל אתכם, אהרוג את המשפחות שלכם.‬
‫נו כבר!‬ ‫-אני לא יכול כשמסתכלים עליי.‬
‫מי הבריכה קודשו!‬
‫תדחפו אותה למים!‬
‫זה שורף!‬
‫מה קורה?‬
‫היא השתנתה?‬
‫והפכה לחתיכה.‬
‫מה אתם עושים?‬ ‫תדחפו אותה למים, חייבים להרוג אותה.‬
‫צריך לתת לה הזדמנות להסביר את עצמה, לא?‬
‫אבא, מאנו, חבר'ה, תתאפסו!‬
‫לך זה קל, כי אתה מאוהב, אבל…‬
‫תגידי, קר לך?‬
‫אם תשחררו אותי,‬
‫נוכל ליהנות קצת.‬
‫היא משתמשת בשליטה מוחית!‬
‫כרמן, תעזרי לי.‬
‫לידיה שדיברת איתה…‬
‫קיימת באמת.‬
‫היא כאן מולך.‬
‫אני מצטער.‬
‫לא!‬
‫אלוהים!‬
‫אני אנושי שוב.‬
‫חאבי!‬
‫אנחנו אנושיים שוב.‬
‫חאבי!‬
‫-זה בסדר.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫הוא בסדר.‬
‫בן!‬
‫פחדתי נורא.‬
‫סליחה.‬
‫לרגע חשבתי שהלך עליי.‬
‫אני שמחה שטעית, כי יש לך עוד דברים לעשות.‬
‫עדיף שאהפוך לבודהיסט.‬
‫באמת חייבים לצפות בזה שוב?‬
‫נשבע לך, זה הדבר הכי דפוק שראיתי בחיים.‬
‫חוץ מהנזירה הערפדית, נכון?‬
‫אין מצב. זה הרבה יותר גרוע.‬
‫לפחות כאן הם ימותו רק מדלקת ריאות.‬