Downloaded from YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Official YIFY movies site: YTS.MX
ДОБРЕ СЕРЦЕ ІСУСА 1984–1985
-Не треба, прошу. -Не втікай, ну ж бо!
Ні.
-Куди ти? -Прошу, ні.
-Чемпіоне. -Сюди, невдахо.
-Уперед. -Прошу, не треба!
Відпустіть, прошу.
Ні! Облиште мене!
Давай, ворушися.
Іди сюди.
Ставай сюди.
Забери окуляри.
Дай їх сюди.
Вони тобі більше не знадобляться.
Штовхай.
-Ну ж бо, Фрізе. -Ходи.
-Ось так. -Ми допоможемо.
Сюди.
-Вилазь! -Фрізе!
Отак! Помиємо твою брудну голову!
Допоможіть!
-Отак! -Допоможіть!
Допоможіть!
Ти так потонеш!
Фрізе?
Що ти витворяєш?
Він не рухається, чуваче.
Агов, Фрізе!
Ми його вбили!
Ні!
Ні, прошу.
Ні…
З усіх відомих людині легенд
немає більш таємничої, ніж про вампіра Азраеля.
Перші згадки про його існування датуються періодом Христа.
Тоді Азраель з'являвся в нашій історії
у вигляді таємничої істоти, що ховається серед тіней.
Незнищенний воїн.
Заборонений плід.
Володар у тіні.
Але з настанням сучасності та світовими війнами
люди втратили його слід.
Сліди його існування зникли.
Ніхто з нині живих не бачив його,
як і не натрапляв на місця сховку чудесної істоти.
Дотепер.
Я виявила зачіпку, що може привести мене до нього.
ЛІДІЯ ТИ ВПЕВНЕНА?
Не віриш?
СВЯЩЕННА КРОВ
Я ВІРЮ В ТЕ, ЩО ТИ ВІРИШ. ЦЬОГО ДОСИТЬ
Лідіє, я така рада, що знайшла тебе на цьому форумі.
Я теж рада.
Не можу дочекатися зустрічі з тобою!
Ага. Було б чудово.
Я вже казала: у мене є вихід на Азраеля…
Хаві.
Можеш стукати? Ти наче ніндзя.
Сину, я тричі кликав тебе на вечерю.
Помий руки. Хтозна, чим ти тут займався.
-Нічим я не займався. -Я не засуджую.
У твоєму віці я дрочив би до посиніння.
Щоб аж палало.
Тату, припини.
З тим, що у вас є зараз…
Від хентай-порно та всіляких мультиків
до фастингу…
Фістингу.
Звідки ти знаєш?
Я не знаю.
Я гадав, що «фаст» від слова «швидкість».
Засунути туди кулак, аж по самі…
Це жахливо. Тому я й думав, що має бути швидко.
У мої часи була лиш реклама «Фа», цим ми й задовольнялися.
Як скажеш.
Що на вечерю?
Щось смачне.
Ще й легко розморожується, мабуть.
І це теж.
Боже мій.
«Лідія».
Щоб мене… Матір Божа.
Що це в біса таке?
Ласкаво просимо на мій ютуб-канал — «БийОсиковимКолом».
Отож, моє дослідження кебабів,
що перетворюють людей на зомбі, закінчилось діареєю.
Цього разу в нас справа серйозніша.
Багато років тому зникли місцеві юнаки.
Копи сказали, що за цим стоїть маніяк, справу закрили.
Обережно!
Кілька тижнів тому зник Борха, учень з мого класу.
Звичайний невдаха.
Кажуть, що це той самий маніяк,
та я переконаний, що за цими зникненнями
стоїть дещо надприродне.
Вампір.
А тепер присядьте.
Я знайшов це створіння темряви.
Тепер перед цим кровожерливим монстром мене…
ніщо не зупинить.
Окрім моєї мами, яка прибирала мою кімнату.
Мамо, де точилка для кола?
Там, де їй і місце.
Ні, це не так!
Не змушуй мене її шукати.
Любі підписники,
якщо я помру, пам'ятайте,
просто запам'ятайте:
винна моя мати, адже вона схиблена на чистоті.
Сестро Леарза.
Ось плакати про нещасного Борху.
РОЗШУКУЄТЬСЯ
Це єдине фото, що було в його фейсбуці.
Пошукайте ще щось.
Маю надію, що з ним усе гаразд, що маніяк не зашкодив йому.
Певен, що той збоченець содомізував його.
Я певна, що він повернеться живий-здоровий.
Господь не дозволив би цього.
Післязавтра штурмуватимемо лабораторію, врятуємо нещасних створінь.
-Грета каже: «Дійте, тоді думайте». -Вона так не казала.
Саро, я без тебе не впораюся. Ти йдеш. Це остаточно.
Не змушуй тебе лоскотати.
Годі! Це моя цицька!
Ворушися, мрійнику.
Привіт, Саро.
Ти надумала? Підемо на побачення?
Ти не її типаж.
Коли ми лизалися,
їй так не здавалося.
Ману, це було в дитсадку. Нам було по два.
Я знаю, я…
Я пам'ятаю.
Змирися, йолопе.
Сарі ніколи гуляти зі збоченцями, що надсилають дівчатам фото свого члена.
Саро, це був не мій член.
Саро, присягаюся!
Що ти витворяєш? Зовсім здурів?
Вдариш дівчину-інваліда?
Уперед.
Ну ж бо, крутелику.
-Ходімо. -Облиш її.
Не чіпай дівчину-інваліда. Забий.
Чуєш!
Знаєш, чого я не терплю?
Поразки «Реал Мадрида»?
Так. А ще що?
-Перемоги «Барселони»? -А ще?
Не відповідай. Я скажу тобі.
Ненавиджу таких товстунів, як ти.
У мене ожиріння через погані гени.
А також мамин іспанський омлет, до слова, смачнючий.
Тож якщо шукаєш винного, поговори з нею.
Я тобі його в горло запхаю!
-Ось так. -Наваляй йому!
Ну ж бо!
Бийся!
-Бийся! -Іди сюди.
Ману, досить! Не будь йолопом.
Припиню, якщо благатимеш на колінах.
-Відчепися! -Облиш його!
Схоже, новенький
ще не знає, як тут усе працює.
Я перетворю твоє життя на пекло, шматок ти лайна.
Присягаюся, Хосе Мануель Фернандез Гутьєрез,
у цій школі я єдина можу перетворити чиєсь життя на пекло.
Привіт!
Ти ж Хуан, так?
Хаві.
Хаві. Рада знайомству. Я Сара.
Пів року пройшло, а ми ще не знайомі.
Відпустиш?
Га?
О, пробач.
Мало хто б заступився за нього, молодець.
-Ніхто його не любить. Він інший. -Але він тобі подобається?
Ага. Ми схожі. Я часом така ж зануда.
Так, ти ж любиш вампірів.
Звідки ти знаєш?
Агов, невдахо!
Так, ти!
-Іди сюди. Треба поговорити. -Мені треба йти.
Уперед!
-Чуваче! -Я тобі наваляю.
Хочеш якось випити разом?
Нізащо.
ФОРУМ «СВЯЩЕННА КРОВ» АЗРАЕЛЬ — НОВЕ ПОВІДОМЛЕННЯ
-Я нарешті з ним заговорила! -З Хаві?
Що за Хаві?
Забудь. Розкажи більше.
Я казала, що вийшла на Азраеля?
Так…
Він написав! Домовилися про зустріч.
Не повіриш — на прем'єрі «Священної крові»!
Ти також приходь. Побачимося наживо.
Ти в ділі?
ЧАТ «СВЯЩЕННА КРОВ» ЛІДІЯ НЕ В МЕРЕЖІ
Тату, це я. Не стріляй.
Це дуже важко. Це не моє.
Це так дивно. Це гірше, ніж армія.
Кидай гранату.
-Але… -Гранату!
ВАС УБИЛИ
Мене вбили.
Гарно, так? Робити щось разом чудово.
Так, гадаю.
Ось, я купив тобі відеогру.
Справді? Ту, про яку я казав?
Не зовсім, та тобі сподобається.
-Здається, в магазині помилилися. -Ні, синку, все правильно.
«Стань приборкувачем єдинорогів».
Що мені з цим робити?
Слухай, синку,
ти граєш не в ті ворота, еге ж?
-Що? -Вибач.
Знаю, ви не любите, коли так кажуть.
Пробач. Ти квір?
Тату, кажуть «гей».
-Якби я ним і був, байдуже. Це не так. -То ти бісексуал.
Біфідо… Щось там…
Бі-транссексуал? Бі-транс-гей? Гей-зацікавлений?
Пробач, я трохи обмежений, я виріс у 80-х.
Я бачу. Що з тобою?
Якось я побачив у тебе сайт, де ти видаєш себе за Лідію.
Я побачив тих напівголих хлопців і подумав: «Це щось означає».
Ти помилився.
Усе гаразд.
Ти не подаруєш мені внуків.
Та зможеш усиновити китайця, і я любитиму його.
-Я не всиновлюватиму китайця. -Чорного. Колір неважливий.
А наступного року підемо на гей-парад.
-Стринги тощо. -Тату.
-Я скажу як є, гаразд? -Добре.
У моїй новій школі є дівчина Сара.
Я не насмілився з нею заговорити, бо я надто сором'язливий.
Та я почув, що вона в захваті від вампірів, «Священної крові»,
і що вона говорить про це в чатах.
Я зареєструвався і вдаю із себе Лідію.
Але для чого?
Не знаю. Щоб спілкуватися з нею.
Та зараз усе значно ускладнилося.
Вона хоче зустрітися на прем'єрі того фільму.
До того ж якийсь тип удає із себе вампіра та хоче з нею побачитися.
Я не хочу, щоб вона йшла туди сама, проте…
Я не можу сказати їй правду.
Краще б ти був квір.
Вибач. Гей, так?
Завтра важливий день.
Завдяки моїй спільниці
Самантачуліті
я дізнався, що вампір Азраель
буде на прем'єрі того клятого фільму
«Священна кров».
Я помщуся за смерть цих дітей.
І ніщо мене не зупинить.
Мамо!
Застібка на куртці зламалася.
Одягни светр, який подарувала бабуся.
Любі підписники,
якщо я помру, знайте: винна моя мама, бо вона купує речі на блошиному ринку.
Проте капці чудової якості.
З магазину.
Ось. От лиш квитанцію загубив.
Не хвилюйся. Певен, що гра хороша.
Слухай, синку, я…
Я не знаюся на відеоіграх, та знаюся на романтичних відносинах.
Мама крутила роман з твоїм другом два роки.
Ти й не помітив.
Так, окрім цієї дрібниці,
усе під контролем.
Отже, ця дівчина, Сара.
Лідія її веселить?
-Достатньо. -Гаразд.
Вона говорить з нею про що завгодно?
Добре.
Отже, хоч ти й прикидаєшся Лідією, Сарі подобається саме твоя персона.
Очевидно.
Хіба що вона лесбійка. Це так?
Не думаю.
То скажи їй правду.
Добре?
АЗРАЕЛЮ, ОСЬ МОЄ ФОТО, ТАК ТИ ВПІЗНАЄШ МЕНЕ.
Я БІЛЯ ВХОДУ
Присягаюся, цей кровопивця тут!
У дзеркалі його не буде видно.
Де він?
Клятий вампір!
-У чому річ, товстуне? -Забери свої слова назад.
Вампіри — потвори та вбивці.
Зовсім не та дурня зі «Священної крові».
Вампіри чарівні.
Вампіри мертві, а отже, це некрофілія.
Що?
Це коли збирають марки.
Точно.
До того ж їм сотні років.
Технічно, тобі подобаються старигани.
-Що ти мелеш? -Збоченки.
-Геть звідси! -Яке твоє діло? Ось тобі!
Годі!
Хуане!
Фанат «Священної крові»?
Привіт. Можна з тобою поговорити?
Про що поговорити?
Агов! Дідько, ще один.
-Агов, що ти твориш? -Пробач.
«СВЯЩЕННА КРОВ»
Я знаю — ти вампір.
Але готова ризикнути.
Холлі, мушу визнати,
що хоч я вампір уже сотні років, подорожував світом, уникаючи сонця,
від Каспійського моря до Далекого Сходу, я не зустрічав такої, як ти.
Холлі!
Годі цілуватися з вампіром,
поцілуй мене,
я вовкулака
і я битимуся за твою любов.
Холлі!
Як шериф округу я не допущу війни між вовкулаками й вампірами.
Чому ви без сорочки, шерифе?
Бо я пролив на неї каву в дорозі.
Любі підписники,
вампірів не видно на фото.
Тож якщо побачите порожнє місце, знайте — це він.
Агов.
-Що ти, в біса, робиш? -Хочу зняти вампіра!
Боже!
Вибач.
Досить.
Піратством займайся вдома.
Відчепися! Я все поясню.
Тут є вампір, але щоб його знайти, треба, щоб ви усіх вивели.
Іди додому.
Головний актор роздає автографи на вході!
Обережно!
Чорт!
Любі підписники,
здається, новенький з мого класу надприродно сильний.
Може, черговий вампір.
Утікай!
Браво!
Герой!
Браво!
Як це тобі вдалося?
Наш новенький мене врятував! Хуан!
Хаві.
Я тобі про нього казала?
Мабуть. Розкажи ще.
Хаві врятував мені життя. Це було надприродно.
А якщо Хаві насправді Азраель?
Я почала шукати Азраеля й невдовзі з'явився Хаві.
І що?
Може, він знав, що я стежу,
і вдав новенького, щоб слідкувати за мною, щоб знати, чи можна мені довіряти.
А ще він знав, що я люблю вампірів.
Що скажеш?
Я здуріла, чи це дійсно так?
Ти здуріла.
Якби ж це був він… Я б дуже хотіла вивчити його краще.
Це єдине пояснення.
Хаві — це Азраель.
РОЗШУКУЄТЬСЯ
Любі підписники «БийОсиковимКолом»,
я добув святої води.
Зараз побачимо, чи Хаві справді вампір.
Це для наукового експерименту.
Підемо в лабораторію і врятуємо їх.
Звільнимо цих бідних тварин.
Ти мене чуєш?
Як тобі школа?
-Непогано. -Чому ти переїхав?
Мої батьки розлучилися, я переїхав з татом.
Ага, звісно.
-Що? -Нічого, таке буває.
Хочеш? Це з кров'янкою.
Ні, не люблю кров'янку.
-Відрижка через неї. -Бери. Вона з кров'ю.
Як і будь-яка кров'янка?
Хочеш води? Вона божественна.
Ні, дякую.
-Точно? -Справді, дивись.
У мене своя.
-Чому ти витріщаєшся на новенького? -Я не витріщаюся.
Усе гаразд?
Агов…
З тобою усе добре?
-Моє око! -Вибач.
Вибач.
-Як бридко… -Мені треба йти.
Радий зустрічі, мабуть.
Бігом, народ.
Не спати! Біжи, Хосе, ноги вище.
РОЗШУКУЄТЬСЯ
Ну ж бо!
Твій секрет у безпеці, Азраелю.
Ти мене викрила.
Я знала.
Ти дізнався, що я слідкую і просочився в колектив, щоб перевірити мене.
Саме так.
Але через випадок на прем'єрі ти був змушений відкритися.
Точно.
Ти втік, бо не хотів зайвих питань від поліції.
Так. Саме тому.
Народ, бігайте, щоб вас не викрав маніяк.
Як нещасного Борху.
Дивовижна тактика.
Яка?
Вдавати слабака, щоб тебе не запідозрили.
Це ідеальне маскування.
Не таке вже й ідеальне.
Хочу тебе дещо спитати. Зрозумію, якщо відмовишся.
Хочеш потім зустрітися?
Невдаха!
Я маю стільки питань. Я зрозумію, якщо не захочеш.
Звісно хочу.
-Де? -У мене вдома.
Не знаю, чому ти теревенив з моєю дівчиною, та більше так не роби.
Молодець, чуваче.
Клятий невдаха.
Азраель не такий, як я уявляла!
Чому?
Бо він добрий, ніжний і… Досить милий.
Гадаєш, він милий?
Так, але щось не сходиться.
Його очі та шкіра такі людські.
І що?
Дивно. Не збігається з моєю інформацією.
ЯК ЗРОБИТИ МАКІЯЖ «СВЯЩЕННА КРОВ»
Не хвилюйся, це мій справжній вигляд.
Вдень я ношу макіяж і лінзи, щоб бути як люди.
Хто це, Саро?
Хлопчик зі школи, бабусю.
Ти можеш…
-Що? -Заходити в дім без запрошення.
Але ж ти сьогодні… Хіба ні?
Мабуть, не так зрозумів.
Що ж, я піду.
Ні.
Просто вампіри не можуть зайти без запрошення.
Я так думала.
Авжеж. Але ти запросила мене в школі,
це зараховується.
Тут я записую все про вас, вампірів.
Чудово.
Дурненька я. Хіба я тебе чогось навчу?
Ви можете перетворюватися на туман?
Про туман не знаю,
скоріше в імлу.
А як щодо сонця?
-Нам це шкодить. -Але я бачила тебе на сонці.
Шкодить, якщо не користуватися сонцезахисним кремом.
Так ми горимо, як туристи на Майорці.
Добре.
Ти затягуєш, аби не розкривати таємниці.
Піймався я.
Якби інформація потрапила не в ті руки, було б зле.
-Мене дещо турбує. -Кажи.
Ти когось вбивав? Навіть випадково.
Ні, звісно.
-Я навіть кров не п'ю. -А як ти виживаєш?
Я вампір-веган.
-Що? -П'ю лише штучну кров.
Чула про соєве молоко? Ось, це як соєва кров.
Смакує не дуже, та з часом звикаєш.
-А ти… -Твоя мати була красунею.
Звідки ти знаєш, що це моя мати?
Я можу читати думки.
Це одна з моїх сил.
Не хвилюйся, я це робив лише для перевірки.
-Більше не буду. -А що ще ти бачиш?
Я бачу дівчину, яка любить вампірів.
Це шахрайство.
Бо в дитинстві мама водила її на фільми жахів,
але вона не боялася.
Бо мама казала, що потвори насправді існують,
отже, у світі можливо неймовірне.
Що ще ти бачиш?
Дівчину, яка нічого не боїться.
Окрім танців на людях.
Це правда.
А якби вона й станцювала, що малоймовірно,
то хіба з кимось особливим.
Ого!
Я цього нікому не казала. Хіба моїй подрузі Лідії.
-Якщо хочеш, я їй напишу і… -Ні!
Ні.
Нікому не можна знати, хто я.
Уяви. Це буде кінець.
Добре. Твоя правда.
Довірся мені.
Чорт, це Кармен. Вона це зробила.
Ти любиш тварин?
ЛАБОРАТОРІЇ «ДЕРМАГАУС»
Я це зроблю, гаразд?
На старт,
увага…
Дивися, там дівчина.
От дурепа!
Я їй покажу.
Зачекай на мене!
Чорт, зачинено.
Ти спізнилася. Що він тут робить?
-Хаві відчинить двері. -Той слабак?
Прошу, нам потрібен твій дар.
Не думаю, що ці двері будуть проблемою.
Ні.
Пробач, я не певний, чи варто.
То ти не проти тестування косметики
на нещасних беззахисних тваринах?
Гаразд.
Так тому й бути.
Що б не сталося,
не тримайте зла.
Вибачте!
-Усе гаразд? -Стій!
Чоловіче, ні!
Ані руш.
Саро, скасування операції! Забираймося звідси!
Зажди, дитя, ми тобі не зашкодимо!
Стояти!
Ні!
Ти зупинив кулю?
Ходімо!
Та ні, то був холостий патрон.
Нас мало не спіймали.
Чому ми не полетіли?
Не можна! У поліціянтів є камери!
Я знаю, куди можна піти.
Що ти робиш?
Заходжу додому.
До твого дому?
Я орендую його.
А як же замки, маєтки?
Вони втрачені.
Заходь.
Звичайнісінька кімната підлітка.
Звісно, треба мати належне прикриття.
Щоб сусіди не запідозрили.
СТАНЬ ПРИБОРКУВАЧЕМ ЄДИНОРОГІВ
Та це трохи не те. Кому треба такі відеоігри?
Дякую. Я знаю, ти ніколи цього не робив.
Чого не робив?
Не запрошував смертних до свого священного притулку. Почуваюся особливою.
Хоч я вампір уже сотні років, подорожував світом, уникаючи сонця,
від Каспійського моря до Далекого Сходу,
я не зустрічав такої, як ти.
Це зі «Священної Крові».
Гадаю, ти вважаєш мене закоханою дівчинкою,
яка любить романтичні комедії.
Знаєш, що?
Я не маленька дівчинка.
Це все дуже дивно.
І не кажи.
Таке враження, ніби я знаю тебе.
Хто це?
Вибачте, я не знав, що ви…
Що в тебе за вигляд?
Ти в контактних лінзах.
Вітаю, я Фернандо, батько Хаві.
-Як справи? -Твій тато?
Ні.
-Це не мій батько. -Якщо ж не батько, то хто?
Усе гаразд, Свенйоргенскрунґдоле… Третій.
Не треба нічого вдавати.
Що вдавати? Як ти назвав мене?
-Це Сара. -Сара?
Так, Сара.
О, так, Сара.
Що відбувається?
-Є дуже просте пояснення. -Є пояснення. Ти поясни.
Його звати не Фернандо. Це Свенйоргенскрунґдол. Третій.
Він вампір, як і я.
Вампір, як і він. Свенйорген… Джанделькрудо.
-Скрунґдол. -Крунгель.
-Третій. -Третій. Так.
То він не твій батько?
Звісно, ні.
-Це таке маскування. -Так, маска.
Він удає тата, щоб не викликати підозр.
Я безсмертний підліток і не можу орендувати дім. Сусіди б запідозрили.
Століття тому я зустрів Свенйоргенскрунґдола.
-Третього. -При смерті в Тибеті. Пам'ятаєш?
Звісно.
Я трансформував його, і тепер ми вдаємо батька й сина.
Саме так усе й було. Так.
Я читала про клани вампірів, їхню внутрішню ієрархію,
та не думала, що зіткнуся з цим!
Чарівно. Яка радість. Гаразд, удаваний сину, я пішов спати.
Ні, не спати, Свенйоргенскрунґдоле.
Ти йдеш до своєї труни, щоб відновити енергію.
Так, відновлюватиму в труні свою енергію.
-Не шуміть. -Бувай, Свенйоргенскрунґдоле.
Це бабуся. Їй зле.
Мені треба йти.
Я піду з тобою.
Ні, усе гаразд. Побачимося завтра.
Бачу, онуків я від тебе не дочекаюся.
Так не робиться.
Але так Сара хоче бути зі мною.
З тобою? Чи з вампіром, що схожий на Джорджа Майкла?
Любі підписники «БийОсиковимКолом»,
ці теревені про вампірів — маячня.
Я думав, що їх не видно у відображенні та на фото, та не Хаві.
Проте він зупинив кулю та риштування.
Побачимо, чи зупинить він кола.
Це для ваших батьків.
Пам'ятайте, наступного тижня ми організовуємо акцію крові,
ви не можете її пропустити. Це християнський обов'язок.
Перед початком уроку
ми промовимо «Отче наш» за Борху,
щоб він повернувся цілим і неушкодженим.
Отче наш, що на небесах, хай святиться ім'я Твоє…
Нехай прийде…
Нехай буде воля Твоя…
Хліб наш насущний дай нам сьогодні.
Агов.
Куди ти пішла вчора?
-До Хаві додому. -Що?
Панянки.
Поділитеся думками з класом?
Вітаю.
Мені казали йти сюди.
Спізнилися в перший день. Чому?
Я б міг вигадати виправдання.
Та зараз не можу. Проте присягаюся, що це більше не повториться.
Клянуся.
Ну ж бо, народ, набивайте м'яча.
Дієго, прокинься. Не зупиняйся. Вперед.
Продовжуйте набивати.
Ну ж бо.
Я увімкну музику, щоб оживити урок.
Продовжуйте. Зараз буду.
Вчора я гарно провела час. Але ти читаєш думки, то, мабуть, знаєш це.
Так.
Але я обіцяв так не робити.
Про що я зараз думаю?
Саро.
Я знаю, чому він тобі подобається.
-Та невже? -Ти любиш невдах, яких ніхто не любить.
Якби це було так,
я б давно з тобою зустрічалася.
Не заперечуй. Ти тому тусувалася з тим диваком Дієго.
А тепер з тією божевільною зоозахисницею.
Може, полишиш диваків і будеш
зі мною?
Музика!
Що ти робиш, Саро?
Саро, що ти витворяєш?
-Саро? -Потанцюємо?
Та ну.
Слухай, придурку,
не знаю, що Сара в тобі знайшла,
та вона моя, лише моя, зрозумів?
Сара може бути з ким захоче.
Ні ти, ні я, ні хтось інший не має права вирішувати за неї.
Ось тобі. Я ніколи не буду з таким хуліганом.
Хаві ж добрий, приємний, щирий…
і дуже милий.
А ще маєш бути вдячним, бо я щойно врятувала тебе.
Хаві б тебе в лікарню відправив. Він не той, ким здається.
Що?
Саро, відпусти.
Усе гаразд! Усе нормально.
Ходімо, Хаві.
Слухай-но, виродку.
Присягаюся Серхіо Рамосом і десятим кубком,
що ти будеш моєю новою курочкою, адже я тут — головний півень.
У чому річ?
Ти маєш їй сказати.
Вона зрозуміє.
-Танці змусили мене задуматися. -Що хореографами нам не бути?
Зустріньмося сьогодні біля воріт.
Ти її чимось накачав?
Що-що?
Якщо ні, то не розумію, як ти зміг здобути таку, як Сара.
Я подобаюся їй таким, який є.
Ага. Так. Авжеж.
-Їй подобається кістлявий. -Жилавий.
-Боягуз. -Стриманий.
І дуже дивний.
Загадковий. Еге ж?
Я загадковий хлопець.
Хочу, щоб ти затямив.
Я про все дізнаюся й покінчу з тобою.
Ти мою подругу не скривдиш.
Для чого людський вигляд?
Слухай,
маю тобі дещо сказати.
Спершу я.
Ходімо.
А якщо нас упіймають?
Наче це бентежить безсмертного вампіра.
Що ми тут робимо?
Коли мамі діагностували рак, ми приходили сюди щодня.
Лише плавання допомагало їй,
лише тоді я бачила її радісною.
Відтоді я не наважувалася повернутися.
Дотепер. З тобою.
Зроби це.
Що?
Трансформуй.
Саро…
Ми з тобою ніколи не постаріємо.
Ми не помремо, як…
Як твоя мати.
Ти довів, що неможливе існує,
вона мала рацію.
Тож прошу…
Я не можу.
Чому?
Бо…
Бо насправді це прокляття.
Рано чи пізно жага крові охопить тебе, доведеться вбивати.
Але ж є штучна кров.
Так, але вона огидна.
Я розумію.
Справді?
Слухай, вибач, я просто…
Я така дурепа.
Звісно ж, ти не хочеш провести зі мною вічність.
Ти, мабуть, зустрічав багато інших дівчат за роки на Землі,
я лиш одна з них.
Саро.
Ні, усе гаразд. Не хвилюйся.
Саро.
Помри, вампіре!
Відпусти, чуваче!
Якого біса ти твориш?
Витримаєш мій часниковий подих? Вампір!
Вельзевуле!
Стривай, поглянь.
Якби я був вампіром, ти б мене не бачив.
Я знаю, що в тебе є відображення. Я знімав тебе.
-Бо я не вампір, чорт забирай! -Я бачив, ти зупинив кулю й риштування.
Патрон, мабуть, був холостий.
І риштування я не зупиняв. Там був ланцюг.
Я вдарю тебе колом, і якщо ти помреш, це доведе, що ти вампір.
Я помру навіть якщо я не вампір.
Якщо я помру — тебе посадять. Ти ж не хочеш до в'язниці.
Поглянь на мене. Ти не хочеш.
Чому ж ти прикидаєшся вампіром?
-Щоб здобути дівчину моєї мрії. -Ага, звісно.
Кому спаде на думку прикидатися вампіром,
щоб завоювати дівчину?
Сара думала, що я вампір на ім'я Азраель,
і я боявся сказати, що це не так.
Ти сказав «Азраель»?
Можна мені вдягти штани?
Свята вода ніколи не бреше. Якби ти був вампіром, ти б горів.
Саме так, бо я не вампір.
Може, ти її виплюнув.
-Куди? -Не знаю, ви, вампіри, дуже швидкі.
Слухай, чуваче, що мені зробити, щоб ти мені повірив?
Я мав переконатися, що ти її проковтнув.
І треба було пхати язика в горло?
Лише рефлекс, нічого такого.
Що ви робите?
Спрацювала сигналізація.
Ми — геї-сатанисти, отче.
Можна мені вдягнути штани?
Ану йдіть сюди!
Ну ж бо. Ходімо, дармоїди!
Лідіє, хочу з тобою поговорити. Тільки ти мене розумієш!
Що тобі зробила та свиня?
Я його вб'ю.
-Не думаю, що зможеш. -Що ти маєш на увазі?
Кажи.
Скажи найкращій подрузі.
Пам'ятаєш прем'єру «Священної крові»?
Те шовіністичне лайно з голими хлопцями?
-Трапилося дещо дивне. -Фільм виявився хорошим?
Хаві врятував мене. У нього надлюдська сила.
Тепер він супергерой.
Ні. Він вампір.
Ти знову за своє?
Чорт, треба було зробити те, що й з Ману.
Ти про що?
Хто, по-твоєму, поширив фальшиві фото його мікропеніса?
Це була я.
Лише заради тебе, ясно?
Рятувала тебе від ще одного козла.
А тепер ти розповідаєш мені казочки про вампірів?
Розплющ очі, люба.
Ти немов живеш у світі маленьких поні.
Я хочу побути сама.
Добре.
Знай, що я єдина, кому можна довіряти.
Єдина!
А клятих вампірів не існує!
Саро, ти весь день мене уникаєш.
Нам треба поговорити.
Саме так. Треба поговорити.
Бачиш?
Він нефотогенічний, і якби був вампіром, його не було б видно.
-Так кажуть у фільмах. -Кармен!
Що «Кармен»? Ти не бачиш, що він тебе використовує?
-Заради Бога, вампірів не існує! -Годі, Кармен.
Якщо він такий сильний, нехай зупинить авто.
Він не повинен нічого доводити. Я довіряю йому, ясно?
Побачимо, як ти зупиниш авто…
Їй треба допомогти!
Ні!
Що ти робиш?
Не рухайся.
Я доведу, що це не Азраель,
вампір, якого ти так довго шукала,
і мала зустріти на прем'єрі.
Звідки ти все це знаєш?
Я — Азраель.
А цей придурок — не вампір, а просто ідіот, який тебе використав.
Ти брешеш. Що тобі треба?
Стривай!
Саро!
Що ти робиш? Годі!
Хаві, зроби щось!
Візьми телефон і зроби фото. Це все прояснить.
То ти не вампір?
А риштування? А куля?
Я побачив, що воно на тебе падає та стрибнув, щоб зупинити.
Але його зупинив ланцюг.
А куля… Не знаю. Мабуть, там був холостий.
Ти скористався бідною дівчиною, щоб замутити з нею.
Що мені з тобою зробити?
Відпусти його.
Будь ласка.
Якщо ти комусь розкажеш, хто я, чи я побачу тебе поряд із Сарою…
Хочеш дійсно побачити Азраеля?
Кармен.
То твоєю школою ходить кількасот річний безсмертний вампір,
який дізнався, що ти не вампір, і що ти вдавав його з себе.
І він з твоєю колишньою, бо вона думала, що вампір — ти.
Що вампір — я.
Так, саме так.
Слухай, малий.
Якби я хотіла послухати маячню про дітей-вампірів,
я б сходила на «Священну Кров».
А якщо хвилюєшся, попроси допомоги у мисливця на вампірів.
Давай, встроми його в мене, здорованю.
Я знав! Я знав, що…
Чим ви тут займаєтеся?
Дієго, мисливець на вампірів. Дуже приємно. Що ж, у серце.
Що він каже?
Тату, я знаю, це звучатиме дико,
та ми готуємося вбити безсмертного вампіра.
Ні.
Звучало б дико, якби ти сказав, що хочеш зробити тату.
А те, що ти кажеш, — означає домашній арешт.
Те, що ти вдавав вампіра задля тієї Сари, було вкрай дивно для мене.
Це першокласний сталкінг, тут жодних сумнівів.
Але я подумав: «Він підліток. Важкий вік.
Треба дати йому волю». Але всьому є межа, чорт забирай.
Слухай, тату, віриш ти мені чи ні, якщо ми не зупинимо те створіння, Сарі кінець.
Клянуся Баффі-мисливицею, він не бреше.
Кровопивцю звати Азраель, ось його портрет.
Його звати не Азраель. Це мій однокласник.
Його звали… Антоніо Калдера, Фріз.
Фріз.
Його знайшли на вулиці, мокрим і дезорієнтованим.
Він не знав, як туди потрапив.
Тієї ж ночі, коли маніяк викрав тих хлопців.
Може, його теж викрали, а він утік.
Але, звісно, перед втечею його…
Ближче до справи, тату.
Після цього він змінився. Вже не був таким, як раніше. А одного дня зник.
Але найгіршим, найбожевільнішим
було те, що…
-Що? -Що?
Перед втечею він трахнув мою дівчину,
мою Маріневес.
Дайте гляну.
Як у фільмах, де страшна дівчина знімає окуляри і стає гарячою.
Та якщо Азраель — не Азраель,
то хто Азраель?
Не знаю.
Хто б це не був,
я не дам скривдити Сару.
Слухай, я не зовсім вірю у ці вампірські штуки,
але я не дозволю нікому ображати мою майбутню невістку.
Ні слова більше.
До полювання.
Що за куртка?
Я носив її у школі. У ній почуваюся могутнім.
Маю привабливий вигляд, чи не так?
Чому ми тут?
Це сюрприз.
Вибач.
Боже.
Матір Божа.
Не думаю, що ми зможемо.
Ні, не через мене.
Я кажу про вас. Ви трохи слабкі.
Боже мій, Фрізе. Хто б міг подумати?
Потрібна підмога.
Та яка підмога? Ціла армія.
Бандити без вагань.
Дієго!
Маєш номер Ману?
-Гол! -Гол!
Два кляті голи!
Так їм!
ДІЄГО САРА І ХЛОПЕЦЬ, ЩО ЗЛАМАВ ТОБІ ПАЛЕЦЬ,
ЗАРАЗ У ШКОЛІ, СМІЮТЬСЯ З ТЕБЕ.
У чому річ?
Ти куди? Матч «Реалу» — це святе.
-Є дещо святіше. -Матч чемпіонів «Реалу»?
Ні, Кіні.
Честь.
Ця честь передбачає розбивання голів?
Так, звісно.
Ходімо.
Скільки в нас кульок?
Щонайменше 100.
Синку, я знаю, що зараз не найкращий час, але я люблю робити щось разом з тобою.
Для чого ми тут?
Я можу дати тобі обіцяне.
Хочеш жити вічно?
Я готова.
Ти ж цього хотіла?
Що ти робиш?
Хіба ти не мав укусити?
Не вдавай таку незайману. Ти не хочеш бути безсмертною?
Заради матері.
-Я передумала. Зупинися, інакше… -Інакше що?
Що ти зробиш мені?
Як і будь-кому.
Клянуся «Реалом»,
найсвятіше у світі те,
що ніхто з мене не сміється.
Тореадор!
Найкращий! Ти йому показав!
-Ти вбив його! -Ай, член!
А ти не змінюєшся.
-Сука… -Він обм'як.
Ти його вбив, чувак.
-Так. -Він рухається?
Це був самозахист.
Ви бачили.
Так.
Може, підемо звідси?
Біжи!
Помри!
Чорт!
Що ти тут робиш?
Сара була в мене, казала, що зустрінеться з новеньким,
і що я її більше не побачу.
Чорт! Клятий вампір!
Клятий вампір, чуваче!
-Чого стоїте? -Я б на вашому місці біг!
Вампір!
Ось і вся підмога.
Що?
Ходімо.
Тікаймо!
Ні, чуваче, припини.
Ти якось казав… Ти великий фанат «Реалу»?
Так. До смерті.
Не скривджу тебе, якщо заспіваєш гімн Барселони.
Що?
Ні.
Заспівай бісів гімн.
Усе поле
Ми єдині
Ми народ
Годі, Азраелю!
Чи може… Фріз?
Ми знаємо, що ти брехун. Ось тобі святої води.
Кидайте!
Не чіпай мого сина, гівнюк!
Жери ці кульки. Жери їх!
Якби ти не перейшов мені дорогу, нічого б не сталося.
Ось тобі. «Ні» — означає «Ні»!
З мене досить, фемко.
-Руки геть, гаде! -Чому ти тут?
-Сара моя! -Ти ходиш?
Поговоримо про це потім.
Вона моя! Помри!
Вампір!
Ми помстимося за смерть тих хлопців.
І того ідіота Борху.
Я ніколи нікого не вбивав, присягаюся. Я не вбивця.
Я обіцяю дівчатам трансформацію, ми трахаємося, я п'ю кров.
Вони щасливі, їм трохи зле, щось як мононуклеоз.
Ти це казав Самантачуліті, щоб убити її.
Ти її знаєш? Спитай її.
Немає потреби.
Вона перед тобою.
Це був єдиний спосіб вийти на вампіра.
То ти…
-Але ми з нею… -Ніколи не довіряй чатам.
Годі базікати.
Прошу. Ви самі сказали.
Я не Азраель. Я Фріз, невдаха. Я й не знаю, як до цього дійшов.
Ніхто не чіпатиме мою Сару. Ніхто.
Один, два…
-Три! -Не рухатися!
Ми викличемо поліцію.
Ні. Я про це подбаю.
Як це ні? Вони, певно, і содомізували нещасного Борху.
Я кажу,
що подбаю про це!
-Я поглину ваші душі! -Слід було віддати тебе до простої школи.
-Двері! -Телекінез!
-Штовхайте! -Сюди!
Штовхай!
Я покінчу з тим, що затіяв роками раніше.
Ти трансформував мене. Нащо?
Я думав, ти захочеш помсти.
Я чекав, доки ти почнеш убивати, та ти не зміг.
Звісно! Азраель — це Леарза навпаки.
Вона Азраель!
Вампір, що не вбиває, — це ганьба.
Геть від моєї дівчини, потворо.
Я змочу тебе святою… Боже, їх двоє!
Хапайте черницю!
-Презерватив? -Що? Це все, що я мав!
Мої очі! Пече!
Мої очі!
Я випатраю ваші душі.
Нам треба валити звідси!
Борха лише розбудив мій апетит.
Я зжеру вас усіх!
Треба тікати!
У чому річ, сину?
Немає сенсу втікати.
-Вона знає, хто ми. -То й що? Підемо до копів.
Вони нам не повірять. Я вже пробував.
Якщо ми втечемо, вона полюватиме за нами.
Треба вбити її слабкою.
Слабкою? Коли того телепня не працюють.
Я знаю.
Потрібно більше зброї.
Ходімо!
Чорт. Святої води не лишилося.
-Я розлив, набираючи презерватив. -Ти тільки згадав?
Шукайте щось благодатне, що ослабить ту істоту.
-Ходімо! -Ходімо.
Ти завжди все псуєш, Ману! Це твоя провина!
Хто б казав.
Чекай-но… То ти тепер ходиш, га?
Є пояснення. Я розтягнула зв'язки, а коли зустріла Сару, вона думала, що я інвалід.
-Так. -І…
Просто… Ти була такою доброю, я не могла зізнатися.
Але ми все ж будемо дружити, так?
Годі балачок. Треба вбити Азраеля.
Справжнього Азраеля.
Чому ти прикинувся Азраелем?
Знаєте, як вічно бути підлітком?
У фільмах — просто чудово.
Та ти не можеш відкрити рахунок, орендувати дім.
Я вічний оплачуваний стажист.
Я читав, якщо знайти вампіра, що тебе вкусив, і вбити,
станеш людиною.
Технічно — це так.
Я знайшов легенду про Азраеля.
Натрапив на заяву про Борху на сторінці випускника,
і знав, що та істота тут, у школі.
Судячи з усього,
завжди тут була.
Точно!
Щорічна здача крові.
То нащо вона вбила Борху?
Щоб не порушувати традиції!
Допоможіть!
Хто за те, щоб Фріз пішов і поборовся з тією потворою?
Нізащо! Щоб покінчити з ним, потрібна армія вампірів.
Так! Я вип'ю твою кров, трансформуюся, і знищимо її.
Треба більше людей.
Мене не рахуй. Мені не дозволяє клятва мисливця.
Хлопці! Ну ж бо!
Ось.
Я вас невдовзі дістану.
У мене є ціла вічність.
Хто перший?
Вийдете,
пацюки.
Якщо ми вб'ємо черницю, згоримо в пеклі?
Не хвилюйся, три «Отче Наш» — і все пробачене.
Аматори.
Ти заплатиш за все, що зробив!
Вона полетіла геть!
Вона моя!
Відпустіть мене!
Думай.
Свята вода — єдине, що їй шкодить.
Треба помочитися в басейн!
Фріз мене годував кульками з водою,
то ж моя сеча — фактично свята вода.
Треба запхати її в басейн!
-Тягни її! -Ходімо!
Ні! Відпустіть мене!
Відпусти!
Коли закінчу з вами, розправлюся з вашими родинами.
-Ну ж бо! -Я не можу, коли хтось дивиться!
Воду в басейні освячено!
Кидай її!
Пече!
Що відбувається?
Вона трансформувалася?
У красуню.
Ви чого? Штовхайте! Треба її вбити.
Спочатку треба дати дівчині все пояснити.
Тату, Ману, хлопці, отямтеся!
Легко тобі казати. Ти закоханий, а…
Тобі не холодно?
Якщо відпустите,
повеселимося.
Це контроль думок!
Кармен, допоможи.
Твоя знайома, Лідія,
справді існує.
Вона перед тобою.
Пробач мені.
Ні!
Боже.
Я знову людина.
Хаві!
Ми знову люди.
Хаві!
Спокійно.
Чорт забирай!
З ним усе гаразд.
Ура.
Синку!
Я так налякався.
Вибач.
На мить я подумав, що помер.
Добре, що живий, бо в тебе незавершені справи.
Піду, мабуть, у буддистські монахи.
Нам точно треба дивитися це?
Це найгірше, що я коли-небудь бачив.
Не враховуючи черниці-вампіра?
Ні. Це набагато гірше.
Принаймні тут вони помруть від пневмонії.
Переклад субтитрів: Анастасія Барич