Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫תודה.‬
‫לעזאזל עם זה!‬
‫קדימה.‬
‫זהירות!‬
‫תיזהר!‬
‫האהבה…‬
‫קדימה!‬
‫…היא הדבר הטוב ביותר בחיים.‬
‫תמיד טוב לאהוב מישהו.‬
‫זה יותר מטוב.‬
‫זה הכרחי.‬
‫תרזה דה רוסנדו…‬
‫האם את לוקחת את חוסה לואיס פאניסו לבעל?‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫תרזה, את לא יכולה להתחתן.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫את אוהבת אותי.‬
‫בואי נלך.‬
‫סע.‬
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫הפרצוף של החתן אומר הכול.‬
‫תשמע, זה לטובה.‬
‫מעולם לא חיבבתי אותה.‬
‫אני מצטער,‬ ‫אבל אצטרך לגבות ממכם תשלום בכל מקרה.‬
‫רגע.‬
‫היא זלזלה בנו הרבה פעמים, בן. הרבה פעמים.‬
‫תמיד.‬
‫בכל פעם שהזמנו אתכם לארוחת ערב,‬ ‫תמיד היו לה תוכניות.‬
‫ביום ההולדת שלי, של אבא שלך,‬ ‫ביום הנישואין האחרון שלנו,‬
‫אתה זוכר? היא לא באה.‬
‫אבל תמיד ביליתם את חג המולד‬ ‫אצל ההורים שלה.‬
‫"אמרי לי שזה לא נכון‬
‫שאת לא בוגדת בי‬ ‫שאת עדיין לצידי‬
‫וכשנסעתי לפוארטו ריקו…‬
‫זה טעים מאוד.‬
‫בן, הקייטרינג מעולה.‬
‫היי! מספיק עם השיר הזה.‬ ‫אל תנגנו אותו יותר.‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬ ‫-טוב, חברים. ננגן את "אל מרנגיטו".‬
‫אחת, שתיים…‬
‫אחת, שתיים, שלוש!‬
‫תאורה וציוד סאונד…‬
‫חמש מאות אירו.‬
‫צלמת. אלפיים אירו?‬ ‫-כן, היא ממש טובה.‬
‫אבל כולם מצלמים היום בטלפון.‬
‫איך אפשר לצלם תמונות חתונה בטלפון?‬
‫טוב…‬ ‫-רצינו תמונות טובות.‬
‫אני לוקח את כל זה. יש להם קופסאות?‬
‫איך תיקח 200 סטייקים עם כבד אווז?‬
‫אל תדאג, אקפיא אותם. הם יחזיקו חודש.‬
‫ממש כמו הכבד שלו.‬
‫למה אתה שילמת על הכול?‬
‫שוב התחלנו. תרזה…‬
‫תרזה לומדת. היא לא יכולה לשלם.‬
‫וזוגות עוזרים זה לזה. למדתי את זה ממך.‬ ‫-לומדת?‬
‫תרזה למדה. כן, למדה…‬
‫ועשתה עוד דברים בזמן שהיא למדה.‬
‫"דג'" צ'וצ'ו.‬
‫אלף אירו.‬
‫מה זה "דג' צ'וצ'ו"?‬
‫לא הבנת, אימא.‬
‫"די-ג'יי" צ'וצ'ו.‬
‫דיג'יי, התקליטן, זה שמנגן מוזיקה!‬
‫הגבר שהיא נסעה איתו.‬
‫מה?‬
‫טוב. הוא לא יקבל תשלום.‬
‫אמרתי לך כבר בהתחלה.‬
‫ידעתי שהיא מפוקפקת. לא אמרתי לך?‬
‫לא אמרת כלום.‬
‫כי אני לא אוהבת להתערב.‬
‫רגע.‬
‫היא לא כזאת.‬
‫נכון שהתשוקה ערערה אותה,‬
‫אבל מה קורה לתשוקה? היא דועכת.‬
‫ואז היא תתקשר אליי.‬
‫ואז נראה אם אענה לה.‬
‫נו, באמת…‬
‫אתם יכולים להפסיק כבר, בבקשה?‬
‫לנגן את "פקיטו אל צ'וקולטרו"?‬
‫לא. אני רוצה שתלכו!‬ ‫-טוב. כבר שילמו לנו, אז…‬
‫למה שילמת להם מראש?‬ ‫-לא הייתה לי ברירה!‬
‫תמיד משלמים על חתונות מראש!‬
‫זה בגלל היֶרח.‬
‫המה? על מה אתה מדבר?‬
‫הירח דבש.‬
‫אחרת הזוג היה נוסע, והכסף היה הולך.‬
‫לעזאזל, היֶרח.‬
‫המה?‬
‫ירח הדבש!‬
‫תשמע, היא זרקה אותו באמצע הטקס.‬
‫בשביל גבר אחר.‬ ‫כפי שאתה יכול לתאר לעצמך, הוא מרגיש נורא.‬
‫אני בסדר.‬ ‫-לא.‬
‫תראה את הפרצוף שלו. לבן כמו קיר.‬
‫עזבי את ה… תמשיך, בבקשה.‬
‫עכשיו אני זוכר אותך.‬
‫אתה זה עם הפיורדים.‬
‫לא…‬ ‫-כן. הוא צריך לדעת!‬
‫היא רצתה משהו אקזוטי, מאוריציוס,‬ ‫אבל הוא היה נעול על הפיורדים.‬
‫מה הבעיה בפיורדים?‬
‫הם מעפנים.‬
‫אבל בסופו של דבר, הוא התקפל.‬
‫הוא תמיד מתקפל.‬
‫כן, נכון.‬ ‫-ברור שהתקפלת.‬
‫מה יצא לי מזה? שום דבר.‬
‫ותן לי לומר לך…‬ ‫בבקשה, תן לי להסביר.‬
‫זה לא קשור לנסיעה. לא.‬
‫סבלתי הרבה.‬ ‫-בחיי.‬
‫תמיד עשיתי כל מה שהיא רצתה.‬ ‫-תמיד.‬
‫החופשות שהיא רצתה…‬ ‫-חופשות.‬
‫החתונה שהיא רוצה…‬ ‫-החתונה.‬
‫הבית שהיא רצתה.‬ ‫-הבית.‬
‫הכול.‬ ‫-חוץ מהחבר שהיא רצתה.‬
‫סליחה.‬
‫כלומר,‬
‫אתה צריך לבוא לקראתי. זה הרבה כסף.‬
‫תעזור לי?‬
‫אני מצטער. אני לא יכול לעזור לך.‬
‫טוב. תודה. שנלך?‬ ‫-אנחנו לא הולכים.‬
‫אמרתי לך. הם לא מוכנים לתת החזר כספי.‬
‫אבל בכל זאת באנו כדי שיצחקו עליי.‬
‫תודה, אימא.‬ ‫-זה לא…‬
‫אוי, שכחתי את הטלפון.‬
‫תקשיב לי טוב.‬
‫הבן שלי נסער מאוד.‬
‫אני יודעת שלא אכפת לך, אבל אני אימא שלו.‬
‫לא אצא מכאן עד שתחזיר לי את הכסף‬ ‫או תציע לי פתרון אחר.‬
‫למה שהוא לא ייסע?‬
‫אתה רוצה שהוא ייסע לבד לירח הדבש?‬ ‫הוא ימות.‬
‫ואני אחריו.‬
‫זה רעיון לא רע.‬ ‫-סליחה?‬
‫תיסעי איתו את.‬
‫לירח דבש? עם הבן שלי?‬
‫תקשיבי לי.‬
‫זה אתר הנופש הכי בטוב במאוריציוס.‬
‫חוף פרטי.‬
‫סוויטת דלוקס מפוארת עם שירות אישי צמוד.‬
‫משקאות בחינם.‬
‫לובסטרים בגודל של הזרוע שלי.‬
‫והחלק הכי טוב הוא… שהכול כלול במחיר.‬
‫זו חופשת החלומות. חלום.‬
‫אם כי… יש תנאי אחד.‬
‫מה?‬ ‫-אין מצב, אימא.‬
‫אנחנו לא נוסעים ביחד לירח דבש!‬ ‫-טוב, לדעתי זה פתרון מצוין.‬
‫הכסף שלך לא ילך לפח.‬
‫הוא שינה את השם על כרטיס הטיסה,‬ ‫הוסיף את שלי, מחק את שלה, וזהו.‬
‫זה לא טיול מודרך לבנידורם.‬
‫בדיוק. זה בדיוק מה שאתה צריך, בן.‬
‫אתה צריך אור, שמש, ויטמין D…‬
‫פתאום אני צריך את זה?‬ ‫כל קיץ את מנדנדת לי שהשמש מסרטנת.‬
‫אם לא שותים מספיק.‬ ‫-אה.‬
‫ומסתבר שבמלון יש בר פתוח.‬
‫בחיי! אני אראה את הים!‬
‫היינו בסלוברניה.‬
‫הדגים היחידים שראינו שם היו על שיפוד.‬
‫רדי מהילד.‬
‫אני לא יכולה. תראה אותו. הלב שלו שבור.‬
‫את רוצה לנסוע בשביל הדגים,‬ ‫לא בשביל הלב שלי. תשמעי, ‬
‫אני לא נוסע לשום מקום.‬
‫לא איתך ולא עם אף אחד.‬ ‫מחר אחזור לחיים שלי.‬
‫אצא לבלות, אצא לדייטים.‬ ‫הולך לי בטינדר. הכול בסדר.‬
‫ברור.‬ ‫-אתה רואה מה עשית?‬
‫הוצאת לו את החשק.‬ ‫-אני?‬
‫מה זה?‬ ‫-כלום!‬
‫אמרתי לך…‬
‫מה זה החרא הזה?‬
‫מתנת החתונה שלי. ציירתי את זה בעצמי.‬
‫אבא שלך התחיל לצייר.‬
‫איפה למדת?‬
‫ביוטיוב.‬
‫אבא, זה מחריד. זה מדכא.‬
‫אני יכול לתקן את זה.‬ ‫-איך אפשר לתקן את זה?‬
‫אני יכול למחוק את תרזה‬ ‫ולהחליף אותה במי שתרצה.‬
‫אולי תחליף אותה ביצור אנושי?‬
‫את מי אתה אוהב?‬ ‫איזה מישהי שפופולרית עכשיו?‬
‫מרתה סנצ'ס, צ'נואה…‬
‫אנה טורוחה.‬
‫כולן כל כך טובות, שקשה לי לבחור.‬ ‫-אז מה?‬
‫שאתחיל לארוז?‬
‫לא, אימא, אל תארזי!‬
‫אני משתגע ממנה.‬
‫היא הייתה מוכנה לצאת לירח דבש עם סבתא? לא.‬
‫לא היה לה ירח דבש.‬
‫בטח שכן.‬ ‫-לא. הייתי עסוק מדי בעבודה.‬
‫הבטחתי לה שאקח אותה לפריז,‬ ‫אבל אז אתה נולדת.‬
‫וכל הזמן דחינו ודחינו את זה…‬
‫אז בסוף לא נסעתם?‬ ‫-לא.‬
‫מה נשמע?‬
‫היי. טוב.‬
‫מסכן.‬
‫טוב, האמת היא שזה היה קשה.‬
‫טוב, תחזיק מעמד.‬
‫יש הרבה דגים בים.‬
‫ההפסד כולו שלה.‬
‫אם אתה צריך משהו,‬
‫אני כאן.‬
‫האמת היא שהיה לי רעיון מטורף.‬
‫את תחשבי: "מה לא בסדר איתו?"‬
‫אבל אזרוק את זה לאוויר,‬ ‫ותעשי עם זה מה שבא לך.‬
‫חוסה לואיס…‬ ‫-לא, לא אזרוק את זה לאוויר.‬
‫נו, מה העניין?‬
‫לא אספר לך.‬ ‫-מה?‬
‫יש לי שני כרטיסי טיסה למאוריציוס, למחר.‬
‫זה אתר נופש מדהים.‬ ‫כבר התכוונתי לשכוח מהם.‬
‫אבל עכשיו הקשבתי לך, וחשבתי…‬
‫אני ואת בקושי דיברנו,‬ ‫אבל אנחנו מסתדרים טוב, לא?‬
‫אז חשבתי…‬
‫אולי ניסע ביחד?‬
‫אני ואת. כידידים, אבל ידידים קרובים.‬
‫אז מה?‬
‫זו תוכנית, או טירוף? מה את אומרת?‬
‫אני נשואה עם שני ילדים,‬ ‫ובאתי כדי לבקש ממך בחזרה את הכסף‬
‫שנתתי לך כמתנת חתונה.‬
‫ברור.‬
‫תשלחי לי את חשבון הבנק שלך‬ ‫ואעביר לך את הסכום.‬
‫הינה הוא.‬ ‫-תראו מה זה.‬
‫הוא עשה מעצמו צחוק.‬
‫- תרזה‬ ‫מתקשר -‬
‫היי, הגעתם לתרזה.‬ ‫אני ממש עסוקה ולא יכולה לענות כרגע.‬
‫אחזור אליכם. ביי.‬
‫אה…‬
‫אנחנו נוסעים.‬ ‫-חמוד, אתה בטוח…?‬
‫- מאוריציוס - שער C21 -‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מה?‬
‫זה שם.‬
‫אני יודע, אימא.‬ ‫-אתה לא מפוקס.‬
‫- איירפליי -‬
‫- ריקוד מושחת -‬
‫תראה. פטריק "סוויסי". הוא כזה חתיך.‬
‫חגרת את חגורת הבטיחות?‬ ‫-כן.‬
‫היא רופפת מדי. צריך להדק אותה.‬ ‫-עד כדי כך?‬
‫כל הטיסה. המטוס יקפוץ לנו באמצע.‬
‫אתה לחוץ?‬
‫אני לא לחוץ.‬
‫כך חשבתי. טסת הרבה.‬
‫את מוכנה לקחת כדור שינה, בבקשה?‬
‫לא. אני לא אוהבת לערבב.‬
‫לערבב מה?‬ ‫-תשתו קאווה?‬
‫תודה רבה.‬ ‫-אני בסדר, תודה.‬
‫ברוכים הבאים לטיסה AY 5607 למאוריציוס.‬
‫אנא הדקו את…‬
‫עזבי לי את היד, אימא!‬
‫והתכוננו להמראה. בעוד מספר שעות…‬
‫תכבה את זה, בבקשה.‬
‫רגע.‬
‫אני בודק אם היה לה אומץ לפרסם משהו.‬
‫למי?‬ ‫-לתרזה.‬
‫תקשיב לי, בבקשה. היא הרסה לך את החתונה.‬
‫אתה רוצה שהיא תהרוס גם את ירח הדבש?‬
‫תניח את הטלפון!‬ ‫-אל תיגעי בדברים שלי!‬
‫אתה משגע אותי.‬ ‫-כנ"ל!‬
‫טוב.‬
‫אימא…‬
‫את חושבת ש…?‬
‫כש…‬ ‫-ריקוד מושחת!‬
‫"לה לה, מיי לייף‬
‫פור מי‬
‫פור מי"‬
‫- יעד: מאוריציוס‬ ‫שעת הגעה: 8:30 -‬
‫- מרחק: 9,250 ק"מ‬ ‫טמפרטורה: 25°C -‬
‫תודה.‬
‫אלוהים!‬
‫ואו. איזה יופי.‬
‫חמוד, תראה את הבנות עם החצאיות!‬
‫איזה יופי. זה מהמם.‬
‫אני מתה.‬
‫גם אני.‬
‫כל כך חם.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫הזמנו חדר.‬
‫אתם מספרד?‬
‫בפועל.‬
‫אוי, חמוד שלי. אתה מדבר אנגלית כל כך יפה!‬
‫ההזמנה על שם חוסה לואיס פאניסו.‬
‫הינה היא.‬
‫סוויטת ירח הדבש, נכון?‬ ‫חבילת "אהבה נצחית".‬
‫כן.‬ ‫-"אהבה נצחית".‬
‫מזל טוב.‬ ‫-תודה.‬
‫אה, לא!‬
‫לא הזמנתם את סוויטת ירח הדבש?‬
‫כן, הזמנו…‬ ‫-אה, בסדר.‬
‫אתם תאהבו את הסוויטה.‬
‫היא מגיעה עם המון בונוסים בחינם‬ ‫לזוגות טריים.‬
‫בונוסים בחינם?‬ ‫-כן, בחינם.‬
‫בונוסים בחינם ופעילויות.‬
‫מעולה.‬ ‫-גם זה.‬
‫שקט. תן לה לדבר.‬
‫כל הפעילויות שאנחנו מציעים‬ ‫הן ללא עלות לזוגות טריים.‬
‫לזוגות טריים בלבד.‬
‫זה מה שניסיתי לומר. אנחנו לא זוג טרי.‬
‫מה?‬
‫ברור שלא.‬
‫לא.‬ ‫-זוג טרי? תאר לעצמך!‬
‫אנחנו לא זוג טרי.‬
‫אנחנו בעל ואישה.‬
‫שתוק.‬ ‫-מה?‬
‫בעלי היקר! שתוק.‬
‫אנו בדרכנו אל וילת האהבה.‬
‫זו וילה פרטית ואקסקלוסיבית לזוגות שלנו.‬
‫מה אפשר לומר? אנחנו מאוד רומנטיים כאן.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫והחלק הכי טוב הוא‬ ‫שהחבילה שלכם כוללת את טקס המטאסה.‬
‫טקס המטאסה? מה זה?‬
‫זה טקס חתונה.‬
‫ביום האחרון שלהם כאן,‬
‫אנחנו מציעים לזוגות הזדמנות‬ ‫להינשא באי הפרטי שלנו.‬
‫כך תוכלו לומר שנישאתם בהתאם למסורת שלנו.‬
‫את גם מהאי?‬
‫לא, אני מקורנייה.‬
‫סוויטת ירח הדבש!‬
‫שככה יהיה לי טוב!‬
‫כן. ברכות לזוג המאושר.‬
‫איזה יופי!‬
‫אני לא מאמינה!‬
‫יש לכם משהו פחות רומנטי?‬
‫אנחנו מודרניים. נסתדר.‬ ‫-דבר בשם עצמך, מתוק.‬
‫לא נשארו עוד חדרים פנויים בכל האי.‬
‫בוודאות.‬
‫בטוח יש אחד.‬
‫אל תהיה מצחיק. אנחנו בשיא עונת האהבה.‬
‫אתה לא מבין?‬
‫היה לכם מזל גדול‬ ‫שהצלחתם לתפוס את החדר הזה.‬
‫זה חדר אקסקלוסיבי‬
‫לזוגות שבאים לכאן‬ ‫כדי לחגוג את ירח הדבש שלהם.‬
‫בשנה שעברה,‬ ‫נאלצתי לסלק מכאן זוג שלא היה נשוי בכלל!‬
‫אלה כללי המלון.‬
‫לדעתי זה הוגן.‬
‫אני צודקת? זוגות טריים ‬ ‫רוצים לבלות בחברת זוגות טריים אחרים.‬
‫הם לא רוצים פה מציצנים.‬
‫אנחנו לא אוהבים מציצנים.‬
‫בואו איתי, בבקשה.‬
‫לא נכון!‬
‫ז'אן-פייר, תשליך את עלי הכותרת.‬
‫לא, אין צורך.‬ ‫-תן לו.‬
‫לא…‬ ‫-חמוד, זה מקסים. תן לו לעשות את זה.‬
‫ויש עוד הרבה הפתעות.‬
‫הכול כדי לשמח את הזוגות הטריים שלנו.‬
‫שימו לב.‬
‫אנחנו רוצים לשמוע את קול הגלים.‬
‫תודה רבה.‬
‫לא, אני לא יכולה לקחת את זה.‬
‫זה מעליב.‬
‫מטרתי היחידה כאן‬ ‫היא להפוך את השהות שלכם במלון‬
‫לחוויה הנעימה ביותר בחייכם.‬
‫אני רוצה שתזכרו אותה לנצח.‬
‫סמכי עליי, זה בלתי נשכח.‬ ‫-זה כל מה שאני רוצה.‬
‫ז'אן-פייר, בוא נלך.‬
‫בוא ניתן לזוג הזה ליהנות.‬ ‫בשביל זה אנחנו כאן.‬
‫קדימה. סיימנו כאן.‬
‫יש חלוקים!‬ ‫-טוב!‬
‫אני ממש אוהבת את השיר הזה, ז'אן-פייר.‬
‫"ז'ה טם"‬‫.‬
‫תיהנו, בסדר? תעשו חיים.‬ ‫-כן. בטח.‬
‫להתראות.‬ ‫-ביי.‬
‫ביי.‬
‫בוא הנה!‬
‫בוא למיטה עם אימא שלך!‬
‫היא ממש נוחה.‬
‫טוב, מספיק עם זה.‬
‫עם מה?‬ ‫-אל תיתממי.‬
‫אתה כזה דרמטי.‬
‫לא נעמיד פנים שאנחנו זוג נשוי!‬
‫למה לא? זה לא אמין?‬ ‫-זה דוחה.‬
‫כשהיית קטן, אנשים היו אומרים:‬
‫"אימא שלך נראית ממש צעירה,‬ ‫חשבנו שזו אחותך."‬
‫גם לשכב עם אחותך זה מגעיל.‬
‫אלוהים, אתה כזה מצחיק. ‬
‫תשמע, אני לא מוותרת על החדר הזה,‬ ‫לא משנה מה תעשה.‬
‫קיבלת את החופשה שרצית.‬
‫אבל אני באתי לכאן כדי לעבד את האבל שלי.‬ ‫-טוב.‬
‫ומכיוון שאת אימא שלי,‬ ‫יהיה נחמד אם תבואי קצת לקראתי...‬
‫כשאני מבקש ממך.‬
‫אני צריך ספייס. אני לא צריך חפירות.‬
‫בסדר.‬ ‫-נראה שאת כבר שכחת מזה.‬
‫אבל כרגע,‬
‫אני בגיהינום.‬
‫סליחה.‬
‫טינטו דה וראנו.‬
‫מה?‬
‫"טינט דה וראן"?‬
‫אני לא מבין.‬
‫לא…‬
‫אז…‬ ‫-נסי להזמין דאקירי.‬
‫הם ממש טעימים פה.‬ ‫-טוב…‬
‫דאקירי, בבקשה.‬
‫דאקירי.‬
‫ארמנדו.‬
‫ארמנדו. אני מארי כרמן.‬
‫נעים מאוד, מארי כרמן.‬
‫תודה. נעים מאוד.‬
‫תיהני.‬
‫תודה.‬
‫בוא נראה.‬
‫צדקת. זה ממש טעים.‬
‫את כאן לבד?‬
‫לא, אני עם…‬
‫עם בעלי.‬
‫מי?‬
‫זה.‬
‫בעל צעיר שממתין לך ליד השולחן,‬ ‫ודאקירי בבר?‬
‫את יודעת ליהנות מהחיים.‬
‫אני מנסה.‬
‫תודה. אלך להצטרף לבעלי.‬ ‫-בטח.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫סליחה.‬
‫נתקלתי בילד הזה.‬
‫אין לך מושג כמה שזה טעים.‬
‫דאקירי.‬
‫רוצה קצת?‬ ‫-לא.‬
‫טוב, יש כל כך הרבה פעילויות שאפשר לעשות!‬
‫איפה נתחיל?‬ ‫-טוב.‬
‫נעשה מה שאני רוצה, כי אני זה שסובל.‬
‫וכרגע, אני רוצה לשכב פה לבד,‬ ‫לשתות, ולחשוב על מה שקרה,‬
‫כי זה דפוק לגמרי.‬
‫את מבינה?‬
‫אני אכין סנדוויצ'ים. לטיול.‬
‫כשמטיילים, אף פעם אי אפשר לדעת מתי תאכל.‬
‫אשים לך את האבוקדו כמו שאתה אוהב.‬
‫היי, הגעתם לתרזה.‬ ‫אני ממש עסוקה ולא יכולה לענות כרגע.‬
‫אחזור אליכם. ביי.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫לא אפריע לך, בסדר?‬
‫פשוט אשב לי כאן, בדממה.‬
‫כאילו שאני מתה.‬
‫כמו שהיית רוצה שאהיה.‬
‫רוצה?‬
‫קצת?‬
‫רק טיפה. אני אמרח לך.‬ ‫אפילו לא תשים לב. טוב?‬
‫לשים לך?‬
‫אני אשים לך.‬
‫אל תזוז. אימא תמרח לך.‬
‫הינה, ילד שלי.‬
‫ככה.‬
‫זהו.‬
‫אני מחכה לראות מתי תפסיקי!‬
‫את לא יודעת מתי לעצור!‬
‫טוב.‬ ‫-זה לא ייאמן, אימא!‬
‫אוי.‬
‫יש לך קצת…‬
‫אל תשאיר את זה ככה, כי… טוב. בסדר.‬
‫היה לך שם בלגן.‬
‫מה את עושה?‬
‫משתזפת.‬
‫אני לא מרגיש בנוח כשאת ככה!‬ ‫-נו, באמת!‬
‫אם אני לא יכולה להשתזף‬
‫ואני לא יכולה‬ ‫לעשות אף אחת מהפעילויות הנפלאות‬
‫לזוגות שיש בעלון, מה נשאר לי לעשות?‬
‫את רוצה לעשות משהו ביחד?‬ ‫-ברור!‬
‫ואז תעזבי אותי בשקט?‬
‫כן.‬ ‫-טוב. אז בואי נצא לטיול.‬
‫תראה, האוטובוס מגיע.‬
‫- הר הריגושים -‬
‫זה האוטובוס לטיול?‬ ‫-כנראה.‬
‫איזו גרוטאה. אני לא נוסע.‬
‫אלוהים, תן לי כוח.‬
‫שלום, חברים! מי מוכן לטיול ג'יפים טוב?‬
‫שימו לב, כולם!‬
‫שימו לב!‬
‫הקשיבו, כולם!‬
‫הכביש מסתיים בעוד כקילומטר.‬
‫ואז נמשיך לצוק ברגל.‬
‫ברגל,‬
‫לכיוון צפון.‬
‫צפונה!‬
‫ואז תטעמו את הרום הטוב ביותר באי.‬ ‫אתם אוהבים רום?‬
‫כן, אני אוהבת!‬
‫כן!‬ ‫-אני לא שומעת!‬
‫אתם רוצים רום?‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫המקום נמצא בצידו השני של הצוק,‬
‫בצמוד לשדה של קני סוכר.‬
‫יש לי שאלה.‬
‫זה כלול במחיר?‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫זה הרום הכי טוב באי. אם הוא לא כלול, נשלם.‬
‫כן, הוא כלול במחיר, יקירה.‬
‫תודה, חמודה.‬
‫הכול כלול. שילמתי על זה.‬ ‫-לא מזיק לוודא.‬
‫לכי תצלמי שם. אני צריך לשאול משהו.‬
‫הכול טוב?‬
‫בסדר.‬
‫שרה, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אני חוסה לואיס. האנגלית שלך מצוינת.‬ ‫-נעים מאוד, חוסה לואיס.‬
‫אתה בחופשה?‬
‫כן, אני כאן עם…‬ ‫-זה ירח הדבש שלנו.‬
‫כן, ברור.‬ ‫-איזה יופי.‬
‫לכי לצלם את הצוק.‬ ‫-טוב.‬
‫זו אימא שלי. לקחתי אותה לחופשה. ‬ ‫היא נודניקית.‬
‫איזה יופי שיצאת לחופשה עם אימא שלך.‬
‫כן. זה מעצבן, אבל גם נחמד.‬ ‫-אני שמחה לשמוע.‬
‫ואני…‬ ‫-טוב!‬
‫בואו נלך לטעום רום!‬
‫אתה אוהב רום?‬ ‫-אני? מאוד. תמיד אהבתי רום.‬
‫את אוהבת?‬ ‫-מאוד.‬
‫כי אם את לא אוהבת, גם אני לא.‬
‫מעכשיו והלאה, אני אוהב כל מה שאת אוהבת.‬
‫טוב?‬ ‫-חוסה!‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫אז כדאי שנזדרז, למקרה שתפסיק לאהוב אותו.‬
‫לא נעצור.‬ ‫-בסדר.‬
‫קדימה.‬
‫קדימה!‬ ‫-מה את עושה, אימא? בואי.‬
‫זזים!‬
‫אתם מוכנים לעוד כיף?‬
‫דוחה יתושים.‬ ‫-אל תמרחי עליי את זה.‬
‫אימא, די!‬ ‫-אל תזוז!‬
‫די. תעלי. הם נוסעים.‬
‫הם באמת נוסעים.‬ ‫-ברור.‬
‫אולי תחזיקי כמו בנאדם נורמלי?‬ ‫-סע.‬
‫תורידי ממני את הרגל. את מזיעה עליי.‬
‫אני לא רואה אותם.‬
‫אתה נוסע מהר מדי!‬ ‫-חייבים להשיג אותם.‬
‫נגיע אליהם בסוף.‬
‫זו לא הדרך הנכונה.‬
‫מה עכשיו?‬
‫בגללך איבדנו אותם.‬
‫מכאן או משם?‬
‫למה את מחזיקה לי את היד?‬
‫מה אכפת לך? תן לי.‬
‫אתה תלך ראשון.‬
‫שלום?‬
‫זה היה בכיוון השני.‬
‫לא, זה לא בכיוון השני.‬
‫זה בטח המקום של הרום.‬
‫את רואה? צדקתי.‬
‫תראו אותו.‬
‫שלום.‬
‫הוא שיכור כמו דוד אלפרדו.‬
‫איפה הקבוצה?‬
‫הגענו מוקדם מדי?‬
‫או מאוחר מדי, וכולם נסעו, תודות לך.‬
‫בוא נלך לבר.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫ידידי.‬
‫שוט רום.‬
‫לא, שניים.‬
‫שני שוטים של רום.‬
‫בעצם, עדיף ארבעה.‬
‫ארבעה שוטים של רום.‬
‫ארבעה.‬
‫למה ארבעה?‬
‫כי זה בחינם.‬
‫אני לא בטוח שזה המקום הנכון.‬
‫אתה כזה יבש.‬
‫ידידי.‬
‫קדימה, תשתה.‬
‫לא בא לי.‬
‫תשתה. זו טעימה, לא? אז תטעם.‬
‫קדימה, תטעם.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫בואי נעוף מפה, בבקשה!‬
‫רגע. אנחנו אמורים להסתובב קצת.‬
‫הסתובבנו. בוא נלך.‬ ‫-יופי.‬
‫תודה.‬
‫ביי.‬ ‫-בואי נעוף מפה.‬
‫איפה הכסף?‬
‫לא, אין כסף.‬
‫זה בחינם.‬
‫אנחנו עם הקבוצה.‬
‫זה…‬
‫זה בחינם, לא?‬
‫תשלם.‬
‫מה?‬ ‫-אמרתי לך!‬
‫אין מצב. אל תשלם כלום.‬
‫שילמת מספיק.‬
‫הכול כלול.‬
‫זה לא המקום הנכון!‬ ‫-טוב.‬
‫תשלם!‬ ‫-בסדר, אל תיגע בי.‬
‫אל תיגע בבן שלי!‬ ‫-לא צריך להגן עליי!‬
‫אני יכול להגן על עצמי.‬
‫תשמע, מה שקרה הוא שהקבוצה…‬
‫הם יהרגו אותך!‬ ‫-בסדר.‬
‫ברור שאשלם.‬
‫טוב, תשלם!‬
‫עוד.‬
‫בסדר?‬ ‫-עוד.‬
‫אשלם ככה.‬
‫לא, לא. עוד.‬
‫אשלם את זה.‬
‫עוד!‬ ‫-אשלם ככה.‬
‫עוד!‬
‫אשלם ככה.‬ ‫-עוד.‬
‫אשלם ככה.‬
‫עוד!‬ ‫-אשלם ככה.‬
‫זהו.‬
‫עוד!‬ ‫-אשלם ככה…‬
‫מספיק עם ה"אשלם ככה"! זהו!‬
‫בגללך, שילמנו 400 אירו על כמה שוטים.‬
‫טוב, בן.‬
‫מה שתגיד. אתה לא רעב?‬
‫קדימה.‬ ‫-בואי נבהיר משהו אחד, אימא.‬
‫עשינו משהו ביחד,‬ ‫עכשיו תעזבי אותי בשקט.‬
‫אני לא יוצא מהמלון יותר!‬ ‫-אל תקרא לי אימא, בבקשה.‬
‫אני לא רוצה שהם ייקחו לי את החדר, בסדר?‬ ‫שמעת שאין עוד חדרים פנויים בכל האי.‬
‫תצטרך לישון איתי.‬
‫שיט, היא מסתכלת. תעמיד פנים.‬
‫תסתכל עליי. תחייך.‬
‫תחייך אליי.‬
‫ככה. תסתכל עליי.‬
‫תן לי ניקור קטן.‬
‫מה?‬
‫ניקור קטן.‬ ‫-מה זה?‬
‫נשיקונת.‬ ‫-על מה את מדברת?‬
‫מה שלומכם, זוג יונים?‬
‫איך ארוחת הערב?‬ ‫-מעולה.‬
‫רציתי לעדכן אתכם‬ ‫שאנחנו מארגנים תחרות לזוגות.‬
‫תרצו להשתתף?‬
‫ברור!‬ ‫-ברור שלא.‬
‫אל תענה כל כך מהר!‬
‫עוד לא שמעת מה הפרס.‬
‫יש פרס?‬ ‫-כמובן!‬
‫הפרס הוא צלילה‬
‫לקרקעית הים!‬
‫מותק, קרקעית הים!‬
‫אימא…‬
‫אהובתי.‬
‫למה, מה יש בקרקעית הים? אנחנו כבר יודעים.‬ ‫דגים ואצות. למה לטרוח?‬
‫תרשמי אותנו.‬
‫שימו לב!‬
‫כל זוג‬
‫צריך להביא את הפפאיה‬
‫מהמקום הזה‬
‫למקום השני.‬
‫אבל שימו לב!‬
‫אסור להשתמש בידיים.‬
‫אתם מבינים?‬
‫בלי להשתמש בידיים.‬
‫מה היא אמרה?‬
‫שנפסלנו, בערך.‬
‫מה? אבל בכלל לא התחלנו.‬
‫אחת,‬
‫שתיים, שלוש.‬
‫קדימה!‬
‫קדימה! רוצו!‬
‫אימא…‬
‫אני לא רוצה!‬
‫קח את הפפאיה!‬ ‫-אני לא מבין אותך!‬
‫אמרתי שתיקח את הפפאיה!‬
‫לך!‬
‫אל תשברי אותה!‬
‫נישקת אותי!‬
‫רוץ!‬
‫קרקעית הים בטח יפהפייה!‬
‫טוב, אני הולך להתקלח.‬
‫תתעודד, בן.‬
‫ניצחנו!‬ ‫-אני לא ניצחתי בשום דבר.‬
‫את אף פעם לא מקשיבה לי.‬ ‫אני לא רוצה משחקים. אני לא רוצה טיולים.‬
‫את מכריחה אותי לעשות דברים‬ ‫שגורמים לי להרגיש מגוחך.‬
‫סליחה שאני מנסה לשפר את הרגשתך.‬ ‫-את לא יכולה.‬
‫ננטשתי בחתונה.‬
‫אני יודעת, מתוק.‬
‫לא, את לא יודעת.‬
‫אני מבין מה את מנסה לעשות, אבל זה לא עובד.‬
‫אני לא במצב טוב.‬
‫מה שקרה השפיע עליי מאוד.‬
‫וזה לא עוזר שאת מנדנדת לי.‬
‫תפסיק לשתות מי ברז. יהיה לך שלשול.‬
‫את לא מקשיבה! למי אכפת מהמים?‬
‫תראי, אני שותה אותם.‬
‫אני שותה אותם.‬
‫ולא קורה לי כלום!‬ ‫-אתה עצבני בדיוק כמו אבא שלך.‬
‫בגלל שהוא בילה 40 שנה איתך.‬
‫את יודעת למה תרזה‬ ‫לא רצתה לבוא אליכם הביתה?‬
‫בגלל שאת מעצבנת!‬
‫את ממש מעצבנת!‬
‫אתה צודק.‬
‫אני ממש מעצבנת.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫לא יצאתי מהבית כבר שנים.‬
‫אני לא מתכוונת להיות תקועה פה בחדר איתך!‬
‫מה קרה?‬
‫היי.‬
‫כלום. לא קרה כלום. מה נשמע? הכול בסדר?‬
‫הכול מעולה. אני מצייר טבע דומם עם אגסים.‬
‫את נהנית? מה שלום הבן שלך?‬
‫רע, רע מאוד.‬
‫זה שובר לי את הלב לראות אותו ככה.‬
‫תני לו זמן.‬
‫הוא פשוט…‬
‫הוא לא מסוגל להשתחרר,‬ ‫אז הוא לא נהנה מכל מה שיש כאן.‬
‫אתה לא מתאר לעצמך כמה שיפה כאן.‬
‫אוי, אנחל,‬
‫הלוואי שהיינו יכולים לבוא לכאן בצעירותנו.‬
‫תשמע, אתה…‬
‫חושב עלינו לפעמים?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫כלומר, אם אתה חושב עלינו,‬ ‫על איך שהיינו בצעירותנו, לפני שנישאנו.‬
‫הרבה.‬
‫אתה איתי או עם האגסים?‬
‫אני אפספס את האור הטבעי!‬
‫טוב, אז ביי.‬
‫אגסים!‬
‫איזה דביל.‬
‫דאקירי, בבקשה.‬
‫שיהיה שניים.‬ ‫-אוי! הבהלת אותי!‬
‫ערב טוב, מארי כרמן.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-טוב. ואת?‬
‫טוב. כן.‬ ‫-יופי.‬
‫איפה בעלך?‬
‫הוא בבית.‬
‫כלומר, לא בבית. הוא בחדר.‬
‫מצייר.‬
‫כן. ואתה, אדון?‬
‫אל תקראי לי "אדון"!‬
‫אוי, סליחה.‬
‫אתה כאן לבד, או שאשתך פה?‬
‫לא, אני לא נשוי.‬
‫באמת?‬ ‫-נמאס להן ממני.‬
‫קשה לי להאמין.‬
‫למה?‬ ‫-לא אמרתי כלום.‬
‫אני כאן בענייני עסקים.‬
‫אני צלם.‬
‫צלם?‬ ‫-כן.‬
‫איזה יופי!‬
‫סליחה?‬
‫אני אוהב את השמים.‬
‫הכוכבים ענקיים, נכון?‬
‫העולם שלנו יפהפה.‬
‫לכן אסור לנו להחמיץ אותו.‬
‫מה?‬
‫אמרתי "לחיים".‬
‫אה, לחיים!‬
‫זה נקרא "הרמת כוסית".‬ ‫-הרמת כוסית.‬
‫הרמת כוסית. לחיים.‬
‫טוב, נראה שמגרשים אותנו.‬
‫כבר? עדיין מוקדם.‬ ‫-כן.‬
‫חבל מאוד. זה כל כך טעים.‬
‫תני לי רגע.‬
‫אל תדבר איתי בקריאולית!‬
‫אתה יודע שזה מבלבל אותי.‬
‫חליפת צלילה. תחשוב.‬ ‫-חליפת צלילה.‬
‫דולפינים.‬
‫אומגה.‬
‫היו לנו בעיות…‬ ‫-שלום.‬
‫היי! מלך הפפאיה. נהנית?‬
‫מאוד. היה מעולה.‬ ‫-כן?‬
‫ראית את האישה שמטיילת איתי?‬
‫זוגתך?‬
‫האישה.‬ ‫-לא ראיתי אותה.‬
‫אבל הרגע עברה פה בחורה חמודה‬
‫ושאלה עלייך. היא שם.‬
‫זו המדריכה מהטיול.‬
‫לא אמרתי כלום.‬
‫חס וחלילה. זה לא ענייני.‬
‫אתה יכול לבוא הנה לרגע, בבקשה?‬
‫בוא לרגע.‬
‫אתה יודע למה אני עובדת פה בקבלה?‬
‫לא.‬
‫לפני כמה שנים, הגעתי לאי‬
‫והתאהבתי במישהו.‬
‫היה יופי-טופי,‬ ‫אז הזמנתי אותו לבוא איתי לקורנייה.‬
‫טוב, חצי שנה אחר כך,‬
‫הוא רושש את כל המשפחה שלי.‬
‫כולנו נפגענו.‬
‫זה נורא.‬ ‫-החיים קשיים.‬
‫עכשיו אני צריכה לעבוד כאן בקבלה‬
‫כדי לשלם משכנתה על הדירה שלי בקורנייה,‬
‫כי הוא חי שם כמו מלך.‬
‫לפעמים אני שואלת את עצמי,‬ ‫"איך יכולת להתאהב, מונטסה?"‬
‫זו לא אני.‬
‫אני נשבעת שזו לא אני.‬
‫זה האי הזה.‬
‫זה משהו באוויר.‬
‫יש לו אנרגיה מוזרה.‬
‫אני נשבעת, זו אש טהורה.‬
‫היא גורמת לך…‬
‫לרצות להכיר אנשים.‬
‫אני נשבעת לך.‬ ‫בכל פעם שאני חושבת על זה,‬
‫בא לי לשרוף את האי,‬
‫ביחד עם הגבר שהרס את חיי.‬
‫אתה מבין?‬
‫טוב, אז כפי שאמרתי,‬
‫אתם נראים כמו זוג ממש נחמד.‬
‫אנחנו יכולים לצלם המון תמונות.‬
‫אני יכול ללכת?‬
‫בוודאי, כל זה נועד להנאתך!‬
‫תעשה חיים.‬
‫מה שתרצו.‬
‫ג'ואל, מוניקה, נעים מאוד.‬
‫תעשו אהבה, תיהנו.‬
‫להתראות.‬
‫טוב…‬
‫שרה.‬
‫חוסה לואיס, מה נשמע?‬
‫תודה.‬
‫על מה?‬ ‫-על כך שלא הגשת תלונה.‬
‫מה? זו הייתה אשמתנו.‬
‫לא, לא. זו הייתה אשמתי.‬
‫כשהבחנתי שאתם לא איתנו,‬ ‫כבר נעלמתם ונכנסתם לבר הלא נכון.‬
‫ממש לא. הלכנו לאיבוד.‬
‫ואז אימא שלי ואני עשינו מעצמנו צחוק.‬ ‫זה בסדר.‬
‫טוב, נוכל לחזור לשם מתי שתרצו.‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫העניין הוא שאני…‬
‫אל תגיד לי ששתית מי ברז.‬
‫מי ברז? לא.‬
‫לא, ידוע שזה אסור.‬ ‫לא שותים מהברז. רק מבקבוק.‬
‫לא משנה איפה.‬ ‫ניו יורק, לוס אנג'לס, הפיורדים…‬
‫יצא לך להיות בפיורדים?‬
‫כן, הם מעפנים.‬ ‫-באמת?‬
‫לא הייתי שם, אבל אני אוהב את הפיורדים…‬
‫אני מת עליהם.‬
‫טוב.‬
‫נחמד שאתה יודע שאתה אוהב משהו.‬
‫כן…‬
‫אני נשאר כאן.‬
‫את נשארת או הולכת?‬
‫בדיוק התכוונתי ללכת.‬ ‫-טוב.‬
‫אתה בטוח שאתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫טוב. נראה.‬
‫טוב, נתראה!‬ ‫-נתראה.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫ביי!‬
‫המספר שלי בדלפק הקבלה.‬
‫שלום.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫מה אני עושה פה?‬
‫אתם חושבים שאני מטומטמת?‬
‫אני יודעת בדיוק מה קורה פה.‬
‫טוב. אני צריך להיכנס. נדבר אחר כך.‬
‫לא אחר כך. נדבר עכשיו.‬
‫אתם לא זוג נורמלי.‬
‫בסדר, תפסת אותנו. אני חייב להיכנס.‬
‫אתם זוג ליברלי.‬
‫שניים נוגעים, אחד צופה, שלושה עושים את זה.‬
‫שום דבר לא מפתיע אותי בגילי, אתה מבין?‬
‫אם היית יודע איזה דברים הזויים ראיתי פה.‬
‫היי!‬
‫אתה רוצה מסאז'?‬
‫"מממ…" מה?‬
‫זהירות.‬
‫אוי, איזה יופי!‬ ‫-כן.‬
‫אני מתה על זה.‬
‫היי, תראו מי הגיע!‬
‫אתה בטוח שזה בסדר שאנחנו כאן?‬
‫כמובן. אנחנו האורחים שלו.‬
‫טוב.‬ ‫-שניכנס?‬
‫תראה שם!‬
‫יפה, נכון?‬ ‫-מקסים!‬
‫שלום, מארי כרמן.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫בחיי!‬
‫הרבה זמן לא הייתי במסיבה.‬
‫לא הרבה השתנה, את יודעת?‬
‫אבל אני השתניתי.‬
‫אל תדברי שטויות.‬
‫את נראית מעולה.‬
‫אלך לקחת דאקירי.‬
‫חיפשתי אותך. לא מצאתי אותך.‬
‫קחי.‬ ‫-אני לא מעשנת.‬
‫גם אני לא.‬
‫אז מה זה?‬
‫זה לא טבק.‬
‫אוי.‬ ‫-אל תדאגי. זה מצוין.‬
‫אפילו מוכרים את זה בשוק הרחוב.‬
‫לא, אני…‬ ‫-תיהני.‬
‫מעולם לא לקחתי סמים.‬
‫אלה לא סמים. זה בסך הכול צמח.‬
‫הוא נקרא אמרלד ירוק.‬
‫באמת?‬ ‫-זה זן מקומי.‬
‫נסי אותו.‬ ‫-לא, אני לא יכולה, באמת.‬
‫זה מביך מדי.‬ ‫-מארי כרמן.‬
‫את על אי‬
‫באמצע האוקיינוס.‬
‫אף אחד לא מכיר אותך פה.‬
‫תיהני.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫לא יודעת.‬
‫ננסה.‬
‫אולי זה לא המפתח הנכון?‬
‫מי נעל את הדלת?‬
‫מארי כרמן.‬ ‫-תפתח.‬
‫גברת! תפתחי את הדלת!‬
‫זו אני.‬
‫הלו!‬
‫היי.‬
‫תראה, צדתי דודו.‬
‫אני רואה.‬
‫אתה רוצה את זה? קח.‬
‫כולו שלך.‬
‫רק רציתי לוודא שהיא הגיעה בשלום.‬
‫לא הייתי אומר "בשלום"…‬ ‫-אשים קצת מוזיקה.‬
‫משעמם פה מדי.‬ ‫-מעולה.‬
‫זה בסדר. זה ירח הדבש שלה.‬
‫קצת כיף לא יזיק לאף אחד.‬
‫סליחה, מי אתה?‬
‫זה ארמנדו, הוא ידיד שלי.‬
‫נעים מאוד.‬
‫כנ"ל.‬
‫תודה רבה.‬
‫אין בעד מה.‬ ‫-לילה טוב. ביי.‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫איפה היית?‬
‫ביליתי.‬
‫מחוץ למלון?‬ ‫את צוחקת עליי? זה עלול להיות מסוכן.‬
‫תראו את הבן הקטן שלי, דואג לאימא שלו.‬
‫מה שתית? תגידי לי.‬
‫כלום.‬
‫ממש. תני לי להריח את הבל הפה שלך.‬
‫יש לך ריח של וִיד. עישנת?‬
‫מה, את בת 15?‬
‫לכי למיטה מיד!‬ ‫-אוי.‬
‫לכי לישון!‬ ‫-טוב.‬
‫טוב, אני הולכת לישון.‬
‫תפסיקי עם הטי-טי-טי-טי הזה. קדימה.‬
‫אני שמח שנהנית‬ ‫עם מישהו שאנחנו לא מכירים בכלל.‬
‫למישהו הזה קוראים ארמנדו, והוא צלם.‬
‫לא מעניין אותי מה הוא.‬ ‫-ברצינות…‬
‫אולי אני מעצבנת, אבל אתה, בן…‬
‫אתה מבאס תחת.‬
‫לא פלא שתרזה עזבה אותך, כי…‬
‫אוי, ה…‬
‫אתה כזה…‬
‫תכף יוצא לי פיפי!‬
‫יצא לי פיפי!‬
‫היי, הגעתם לתרזה.‬ ‫אני ממש עסוקה ולא יכולה לענות כרגע.‬
‫אחזור אליכם. ביי.‬
‫אז מה?‬
‫הנגאובר, מה?‬
‫שמח בלילה - עצוב בבוקר.‬
‫דאקירי.‬ ‫-דאקירי.‬
‫היי!‬ ‫-שלום!‬
‫ביי-ביי!‬
‫קלווין.‬ ‫-היי, מארי כרמן.‬
‫מה שלום הדרמטיטיס שלך?‬
‫העור על המרפק.‬
‫נראה רע.‬
‫אתן לך את הקרם הזה.‬
‫הוא מצוין, מ"מרקדונה".‬
‫יש פה סניפים של מרקדו…? לא?‬
‫"מרקדון"?‬
‫לא משנה. קח.‬
‫בשבילך.‬
‫-תודה.‬
‫תמרח את זה שם, ותראה.‬
‫תודה, מארי כרמן!‬
‫אוי, אתמול בלילה…‬
‫מארי כרמן!‬
‫שלום.‬
‫את מתכוונת לספר לי מה קרה אתמול?‬ ‫-הלוואי שיכולתי, אבל אני לא זוכרת כלום.‬
‫שום דבר.‬
‫לא כדאי שתצאי לבד.‬
‫עכשיו אתה אומר לי?‬
‫לא, התכוונתי…‬
‫שבפעם הבאה שתרצי לצאת,‬ ‫את לא צריכה ללכת לבד.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫את צודקת.‬
‫אני בטוח שיעשה לי טוב לעשות דברים.‬
‫סליחה, אבל אני לא…‬
‫אני לא מבינה למה אתה חותר בדיוק.‬
‫תעזרי לי ליהנות כמו שאת נהנית.‬
‫ברצינות?‬ ‫-כן. בואי נעשה משהו ביחד.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫תתכונן, כי עומד לעוף לך המוח.‬
‫אז עכשיו את רוצה לקנות סמים?‬
‫אלה לא סמים. זה צמח.‬
‫ממש כמו חסה או עולש.‬
‫או מריחואנה.‬
‫כשאתה מנסח את זה ככה זה נשמע פחות טוב,‬ ‫אבל זה לא…‬
‫אתה תראה שזה יעשה לך טוב.‬
‫איך הוא נקרא?‬ ‫-אמרלד ירוק.‬
‫ואפשר לקנות אותו פה?‬
‫כן, באיזשהו דוכן.‬
‫באיזה דוכן? יש מיליון דוכנים!‬ ‫-נצטרך לחפש.‬
‫בטח, אימא.‬ ‫אנחנו לא יכולים לשאול כזה דבר.‬
‫יעצרו אותנו. נופיע ב"כלואים בארץ זרה".‬
‫לא יעצרו אותנו.‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫פשוט צריך להיזהר.‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫מה?‬
‫תראה את המלפפון הזה.‬
‫מטורף!‬
‫זה מלפפון?‬
‫פפאיה. קחי.‬
‫לא.‬
‫לא פפאיה.‬
‫אמרלד ירוק.‬
‫מה?‬
‫תגיד לה אתה.‬
‫אמרלד ירוק.‬
‫היי, בוקר טוב.‬
‫שלום.‬ ‫-זה הוא.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-שלום, ידידי.‬
‫אמרלד ירוק?‬
‫בחייך, תני לי לדבר.‬ ‫-אתה מתוח מדי.‬
‫לא יזיק לך לעשן.‬ ‫-הם לא מבינים אותך. תני לי.‬
‫אמרלד ירוק, בבקשה.‬
‫אמרלד ירוק?‬ ‫-כן.‬
‫נראה מה הוא יביא לנו.‬
‫אולי הוא יביא לנו אפרסקים.‬
‫כן זה זה! מהר, שלם לו!‬
‫זה זה?‬ ‫-כן. שלם לו.‬
‫בשבילך. הכסף.‬ ‫-תודה.‬
‫זהו?‬ ‫-מה רצית, קבלה? בואי נלך!‬
‫אז, זה…?‬ ‫-רגע.‬
‫זה אורגנו.‬
‫זה לא אורגנו.‬ ‫-זה כן.‬
‫אני מכירה את הריח.‬ ‫-יש לזה ריח של תבלין, אבל זה לא אורגנו.‬
‫אני אומרת לך.‬
‫סליחה!‬
‫הינה הוא בא.‬
‫הוא הבין שהוא נתן לנו אורגנו בטעות.‬
‫אתם אוהבים אמרלד ירוק?‬
‫מה הוא שואל?‬ ‫-אם אנחנו אוהבים את זה.‬
‫זה מעולה לפיצה.‬
‫כן.‬
‫זה טוב.‬ ‫-אוהבים. כן.‬
‫זה טוב לפיצה.‬
‫טוב לפיצה.‬
‫מושלם.‬
‫-אתם עצורים.‬
‫שניכם.‬
‫- משטרה -‬
‫נו, את מרגישה רגועה?‬
‫האמת היא ש… זה לא הסתדר כל כך.‬
‫מה את אומרת! את יודעת‬ ‫שאנחנו עלולים לקבל 50 שנה על סחר בסמים?‬
‫סחר בסמים? אל תגזים!‬
‫פשוט נצטרך לשלם קנס וישחררו אותנו.‬
‫אז זה ירח הדבש שלי.‬
‫מעולה.‬
‫עדיין לא סיפרת לי מה קרה.‬
‫על מה את מדברת?‬ ‫-על תרזה.‬
‫את יודעת. היא ברחה מהחתונה עם הדיג'יי.‬ ‫מה עוד את רוצה שאספר לך?‬
‫דברים לא קורים ככה בפתאומיות.‬ ‫בטח היה עוד משהו.‬
‫הקשר שלכם היה טוב?‬
‫לא טוב ולא רע.‬
‫לא הסתדרנו כל כך טוב,‬
‫אבל גם לא רבנו.‬
‫עכשיו כשאני חושב על זה,‬ ‫היא התנהגה מוזר בתקופה האחרונה.‬
‫אבל גם אני התנהגתי כך,‬
‫אז לא ייחסתי לכך חשיבות.‬ ‫ואז עלה לי הרעיון המבריק להתחתן.‬
‫למה?‬
‫כי היא תמיד אמרה שהיא מצפה לזה.‬
‫ואתה? אתה רצית?‬
‫לא היה לי אכפת.‬
‫באמת.‬
‫אבל חשבתי לעצמי: "זה מה שזוגות עושים.‬
‫הם עוברים שלבים.‬
‫לא ייתכן שהכול טוב כל הזמן."‬
‫מה? ככה זה.‬ ‫עוברים לגור ביחד, מתחתנים, מביאים ילדים…‬
‫ככה קשרים זוגיים עובדים.‬
‫לא, בן.‬
‫ככה מסתירים את הבעיות שלך.‬
‫נהיית פסיכולוגית פתאום?‬
‫אני לא פסיכולוגית.‬
‫אין חכם כבעל ניסיון, חמוד.‬
‫את ואבא הסתדרתם לא רע.‬
‫אתם ביחד כבר נצח, וזה עובד לכם.‬
‫אבא שלך…‬
‫שיטה בי.‬
‫הוא בגד בך?‬
‫לא. הוא גרם לי לחשוב שהחיים ייראו אחרת.‬
‫בהתחלה, היינו יוצאים לבלות הרבה,‬ ‫הוא היה מרכיב אותי על האופנוע שלו…‬
‫נסענו להרבה מקומות.‬
‫היינו יוצאים לרקוד…‬ ‫-אבא היה רוקד?‬
‫הוא היה רוקד.‬
‫לא…‬
‫באמת, הוא היה רוקד.‬
‫כן.‬
‫אבל אז התחתנו, ו…‬
‫זהו זה.‬
‫הכול הפך לעבודה,‬
‫בית,‬
‫אכילה,‬
‫שינה…‬
‫ועכשיו, ציור.‬
‫בבקשה!‬
‫אולי תשתקו? אתן עושות לי כאב ראש!‬
‫סליחה, גברת.‬
‫חמוד, מה שקרה בינך לבין תרזה‬ ‫היה אמור לקרות.‬
‫הוצאת הון על החתונה, אבל…‬ ‫-ועוד איך.‬
‫אבל חסכת לעצמך שנים של סבל.‬
‫יש לכם זכות לשיחת טלפון אחת.‬
‫שנתקשר לאבא?‬ ‫-אבא שלך…‬
‫עם העזרה שלו, נקבל מאסר עולם.‬
‫שיט.‬
‫מה נעשה?‬
‫תן לי.‬ ‫-למי תתקשרי?‬
‫לידיד.‬
‫המאפיר ההוא?‬
‫הצלם.‬
‫תתקשרי אליו. בגללו אנחנו פה.‬
‫איך…?‬
‫המלון… אה, כן.‬
‫לא.‬
‫כן.‬
‫הלו?‬
‫אפשר לדבר עם ארמנדו, בבקשה?‬
‫הצלם הצרפתי.‬
‫מה?‬
‫אה.‬
‫טוב. תודה. שלום.‬
‫נו?‬
‫הוא יצא.‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫לא יודעת.‬
‫אני לא מכירה אף אחד אחר באי.‬
‫רגע. אני מכיר.‬
‫שרה הרפתקאות, שלום.‬
‫היי, שרה. זה חוסה לואיס.‬
‫היי! חוסה לואיס, מה שלומך?‬
‫טוב.‬
‫טוב, סביר.‬
‫אימא שלי ואני נעצרנו.‬
‫מה?‬
‫מה עשיתם?‬ ‫כן.‬
‫אנחנו…‬ ‫-קנינו סמים!‬
‫אימא, שקט, בבקשה.‬
‫הלכנו לקנות אמרלד ירוק לאימא שלי.‬
‫לשנינו.‬ ‫-טוב.‬
‫תוכלי להוציא אותנו מכאן, בבקשה?‬
‫אני בדיוק צריכה לקחת תיירים לפעילות.‬
‫כן, כמובן.‬
‫אנחנו פשוט צריכים חתימה של תושב המקום.‬
‫טוב, אני בדרך.‬ ‫-באמת?‬
‫תודה רבה.‬ ‫-תודה, יקירה!‬
‫אני חייב לך.‬
‫חוסה לואיס?‬ ‫-כן?‬
‫יש לכם בגדי ים?‬ ‫-מה?‬
‫אני לא אוהב את זה!‬ ‫אם הייתי יודע, הייתי נשאר בכלא!‬
‫עצרו!‬
‫כל הכבוד, בן! אתה מעולה!‬
‫מספיק!‬
‫עצרו!‬
‫בלי ידיים!‬
‫תגידו לו לעצור!‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫הוא נוסע מהר מדי!‬
‫מה?‬ ‫-תגידו לו לעצור!‬
‫הוא אומר שהוא רוצה עוד!‬ ‫-טוב!‬
‫בכל המהירות, קפטן! קדימה!‬
‫אוי, הוא נפל!‬
‫איפה הוא?‬
‫לעזאזל.‬
‫אלוהים אדירים.‬ ‫-חוסה לואיס!‬
‫היי!‬
‫אתה בסדר?‬
‫לא קרה כלום.‬
‫אני בסדר גמור.‬
‫מה?‬
‫שתי מדוזות.‬
‫אל תילחץ, טוב?‬
‫זו הייתה…‬
‫בוא.‬
‫אני לא יכול לרקוד ככה.‬ ‫-אתה יכול. סמוך עליי.‬
‫רואה?‬
‫זה מה שרציתי לעשות בחיי.‬
‫לטייל, לפגוש אנשים,‬
‫לראות את העולם.‬
‫אז למה לא עשית את זה?‬
‫זה לא כל כך קל.‬
‫למרות שניסיתי, תאמין לי.‬
‫פעם, כשהייתי בת 16, ברחתי מהבית.‬
‫וכשברחת, לאן רצית להגיע?‬
‫לאיביזה.‬
‫איביזה?‬ ‫-כן.‬
‫אבל הוא העדיף את פונטבדרה.‬ ‫-ברור. זה לא מפתיע.‬
‫אבא ממש משוגע על מאכלי ים, מה?‬
‫לא, זה לא היה עם אבא.‬ ‫החבר שלי. הוא היה מגליציה.‬
‫מגליציה?‬
‫היה לך חבר לפני אבא?‬
‫כן, ולאבא הייתה חברה.‬
‫כשנפגשנו, נפרדנו מהם.‬
‫למה לא ידעתי את זה?‬
‫כי היו לי חיים לפני שנפגשנו, יקירי.‬
‫אני מתאר לעצמי,‬ ‫אבל אף פעם לא סיפרת לי את הסיפורים האלה.‬
‫אני לא יודע עלייך כלום.‬
‫אני יודעת עליך הכול.‬
‫סליחה?‬ ‫-שמעת אותי.‬
‫בן לא יכול להסתיר סודות מאימא שלו.‬
‫אל תדברי שטויות, אימא.‬
‫אולי לא ברחתי מהבית, אבל גם לי יש סיפורים.‬ ‫-ואני מכירה את כולם.‬
‫זה מה שאת חושבת?‬
‫אתה לא חושב שאני יודעת עליך יותר‬ ‫ממה שאתה יודע עליי?‬
‫ברור שלא.‬ ‫-רוצה להתערב?‬
‫זה משחק שקובע מי מכיר את מי טוב יותר.‬
‫את שותה אם את טועה,‬ ‫או אם את לא רוצה לענות.‬
‫ואם אני צודקת?‬ ‫-אני שותה.‬
‫טוב.‬
‫אתה תשתכר כל כך‬ ‫שלא תשכח את זה כל החיים.‬
‫אתחיל בשאלה קלה.‬ ‫מה הייתה העבודה הראשונה שלי?‬
‫זה קל.‬
‫טכנאי מחשבים במשרד של חררדו.‬
‫הוא שילם לך פרוטות,‬ ‫והאידיוט היה גם נוגע לי בתחת.‬
‫נכון. קלי קלות.‬
‫טוב.‬
‫מה הייתה העבודה הראשונה שלי?‬
‫את לא יכולה להתחיל בשאלה מכשילה. זה ברור.‬
‫לא עבדת.‬
‫אשת מכירות בחנות פרפומריה.‬
‫בחייך.‬ ‫-כשהייתי בת 17.‬
‫תשתה.‬
‫אבל לא נולדתי עדיין. זה לא הוגן.‬
‫יכולת לשאול בשלב כלשהו בחייך, נכון?‬
‫רק כדי להכיר את אימא שלך.‬
‫תשתה.‬
‫טוב.‬
‫זה היה יותר מדי.‬
‫בחייך, תשתה.‬
‫לעזאזל עם זה.‬
‫מתי איבדתי את הבתולין?‬ ‫-מתי?‬
‫או עם מי?‬ ‫-מה שבא לך. את שניהם את לא יודעת.‬
‫זה נכון. זה מידע אישי מאוד.‬
‫אני לא יודעת…‬
‫עם אינס מקומה שלישית, כשהיית בן 19,‬
‫בזמן שאבא שלך ואני היינו בחופשה בסלוברניה.‬
‫איך ידעת את זה?‬ ‫-לפי הבעת הפנים שהייתה לך.‬
‫קדימה. תשתה.‬
‫טוב. ניצחת. ברכותיי.‬
‫לא, אבל תשאל אותי.‬
‫מה, מתי איבדת את הבתולין?‬
‫לדוגמה.‬
‫לא עם אבא בירח הדבש שלכם.‬ ‫-לא.‬
‫עם הגליציאני?‬
‫לא אספר לך.‬
‫זהו.‬
‫למה לא?‬
‫תראה מה אני עושה.‬
‫זהו.‬
‫לא.‬
‫אימא, אל תתחילי!‬
‫בוא נלך.‬
‫תקשיבי.‬ ‫-מה?‬
‫אל תרמי.‬ ‫-אני לא מרמה.‬
‫נו, מה אמרתי לך?‬
‫לא יודע מה אמרת.‬
‫בן לא יכול להסתיר סודות מאימא שלו.‬ ‫-מה שתגידי, אבל תספרי לי את הסוד.‬
‫לא.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫עזוב.‬
‫אבל…‬
‫יש משהו…‬
‫ידעתי. מה?‬
‫לפני חצי שנה,‬
‫מצאו לי גוש בשד.‬
‫ממש פחדתי.‬
‫למה לא אמרת כלום?‬
‫לא רציתי להדאיג אותך.‬
‫הלכת לבד?‬
‫לבד.‬
‫אני לא צריכה אף אחד בשביל זה.‬
‫מה אמרו?‬
‫אזעקת שווא.‬
‫את בטוחה?‬ ‫-לחלוטין.‬
‫אבא לא שם לב?‬ ‫-לא.‬
‫הוא כמו צמח.‬
‫לא, אף אחד לא שם לב.‬
‫אף אחד.‬
‫אני מבטיח לך, זה יהיה הטיול של החיים שלך.‬ ‫-הוא כבר כזה.‬
‫היי, חוסה לואיס!‬
‫סליחה.‬ ‫-היי!‬
‫היי!‬ ‫-איזה כיף שבאת.‬
‫זה עדיף על הפעם הקודמת שראית אותי.‬
‫אתה פה לבד?‬ ‫-לא.‬
‫תראי מי באה איתי.‬
‫תראי מה היא עושה.‬
‫רוקדת "לה קוקרצ'ה".‬
‫אתם ממש מפתיעים אותי.‬
‫רוצה?‬
‫טוב.‬
‫עוד אחד?‬
‫לא, יש לי טיול מחר.‬ ‫אני לא רוצה שיהיה לי הנגאובר.‬
‫לאן את נוסעת?‬
‫רוצה להצטרף?‬
‫בטח, בכיף.‬
‫רגע! מחר? אני לא יכול.‬
‫אני יוצא לביקור בקרקעית הים עם אימא שלי.‬ ‫היא ממש מחכה לזה.‬
‫זה בסדר.‬
‫נתראה, חוסה.‬
‫שרה!‬
‫אני חושב שאימא שלי תשמח גם ללכת לבד.‬
‫אתה בטוח?‬
‫כן, אני בטוח שהיא תבין.‬
‫בסדר, בואי נצא לטיול.‬
‫קח אטמים, שלא תחטוף דלקת אוזניים.‬
‫מה? לא, אני בסדר.‬
‫היא נחמדה, נכון?‬
‫מי?‬
‫שרה, מי עוד?‬
‫אה… כן.‬
‫היא חמודה.‬
‫מה קרה?‬
‫לי? כלום.‬
‫ובכל זאת?‬
‫גם תרזה הייתה חמודה מאוד.‬
‫מה הקשר לתרזה עכשיו?‬
‫קח את האטמים, שלא תשכח אותם.‬ ‫ואם תחטוף דלקת…‬
‫דלקת…‬
‫ביי.‬
‫איפה החולצה האדומה שלי?‬
‫זה המקום האהוב עליי באי.‬
‫אין פלא. הוא יפהפה.‬
‫אז נהנית עם אימא שלך?‬
‫בחיי.‬
‫היא ממש יודעת לשתות.‬
‫אתם נראים קרובים מאוד.‬
‫טוב, יש לנו את הרגעים שלנו.‬
‫מה עם ההורים שלך?‬
‫טוב, לא דיברתי עם אבא שלי כבר הרבה זמן.‬
‫באמת?‬
‫אני מצטער לשמוע.‬ ‫-לא, זה בסדר. הוא אידיוט.‬
‫זה מעולה שאתה מסתדר עם ההורים שלך.‬
‫הקשר עם אימא שלי לא יותר מסביר.‬
‫אנחנו רבים כל הזמן.‬
‫אבל מאז שהגענו הנה,‬
‫הצלחתי להתחבר אליה מחדש.‬
‫רוצה לשחות?‬
‫כן, בבקשה! בוא נלך!‬
‫- רצפת הזכוכית -‬
‫אל תזוזי משם, מארי כרמן.‬
‫לא נכון!‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫קרקעית הים היא אחד מהקומות האהובים עליי.‬
‫כן.‬ ‫-ומה איתך? מה את עושה פה?‬
‫זכיתי בטיול הזה בתחרות.‬
‫עם בעלי.‬
‫והוא לא בא איתך?‬ ‫-לא.‬
‫אבל אני לא זקוקה לאף אחד.‬
‫לא הייתי מפספסת את זה בחיים.‬
‫אז הינה אני פה.‬
‫אני שוהה בחדר אורחים בטמרין.‬
‫את גרה לבד?‬
‫כן, למה?‬
‫סתם, פשוט…‬
‫תמיד מדהים אותי שאנשים גרים לבד.‬
‫בחיים לא גרתי לבד.‬ ‫-באמת?‬
‫כן. עברתי מהבית של ההורים לדירה עם החברה.‬
‫מישהו מחכה לך בספרד?‬
‫לא.‬
‫כלומר,‬
‫נפרדנו לא מזמן.‬
‫אבל זה לא היה רציני.‬
‫אני לא ממש בקטע של מחויבויות.‬
‫המקום הזה מדהים.‬
‫יש לך מזל שאת גרה כאן.‬
‫זה לא תמיד כזה כיף.‬
‫בעונה החלשה, האי הזה ריק.‬
‫ובעונת התיירות,‬
‫יש פה מלא תיירים שרק רוצים לזיין אותך.‬
‫נשמע מדהים.‬
‫כן, אני מתה על זה.‬
‫גברים יכולים להיות ממש מעצבנים לפעמים.‬ ‫אני אומר לך.‬
‫אתה לא כזה.‬
‫בדרך כלל הם משקרים לך כדי להיות איתך.‬
‫הם אומרים שאין להם חברה, שהם לא נשואים,‬
‫שהם במערכת יחסים פתוחה…‬ ‫החיים שלהם לא מעניינים אותי!‬
‫אם אתם רוצים לשכב, בואו נשכב!‬
‫אבל למה לגברים יש הרגל מטופש להסתיר דברים?‬
‫לא יודע.‬
‫זה לא טוב לשקר.‬ ‫-לא.‬
‫שרה…‬
‫מה?‬
‫הגענו.‬
‫ממש נהניתי במפרץ.‬
‫עם הסירה הקטנה והדגים… נהניתי מאוד.‬
‫בוא נעשה את זה שוב.‬
‫מה את עושה מחר?‬
‫אוי, תראה.‬
‫מה אימא שלך…?‬
‫מי זה?‬
‫ארמנדו, מישהו שהיא פגשה כאן.‬
‫מה אמרתי לך על תיירים שקרנים?‬
‫כן… מה אמרת? אני לא זוכר.‬
‫לא כולם מנצלים את מדריכי התיירים.‬
‫חלקם מחפשים נשים עשירות.‬
‫כן?‬
‫אימא שלי נראית כמו הרבה דברים,‬ ‫אבל לא כמו אישה עשירה.‬
‫תחשוב על זה. אישה שנשואה לגבר צעיר,‬
‫ושוהה במלון הכי טוב במאוריציוס…‬
‫היא עשירה.‬
‫בכל מקרה. איפה היית?‬
‫בואי. נעשה משהו.‬
‫לילה טוב.‬
‫ז'אן-פייר, קח את האורחים לחדר שלהם, בבקשה.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-היי, ערב טוב.‬
‫רציתי לשאול אותך משהו.‬ ‫-כן.‬
‫הגבר הזה…‬
‫את מכירה אותו?‬
‫אני לא יכולה לומר לך.‬
‫טוב. אבל את יכולה לומר לי‬ ‫אם יצא לך לראות אותו בסביבה? הוא תייר?‬
‫אני לא יכולה לומר לך.‬
‫מה את רוצה, כסף?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫זה טיפ, או שוחד?‬
‫כי בתור טיפ זה לא רע,‬
‫אבל בתור שוחד זה על הפנים.‬
‫זה שוחד.‬
‫אני אוהבת שמשחדים אותי.‬
‫אף אחד כבר לא מנסה לשחד אנשים בימינו.‬ ‫המנהג הזה נעלם.‬
‫לא מזמן הייתה כאן כוכבת קולנוע מפורסמת,‬ ‫שאסור לי לומר את שמה.‬
‫היא בדיוק נפרדה מבראד פיט,‬
‫והיא הביאה כל כך הרבה ילדים…‬
‫מה נראה לך, שהיא הזמינה את סוויטת האח"ם?‬
‫לא.‬
‫היא הזמינה את סוויטת הג'וניור.‬
‫כל הילדים היו אחד על השני.‬ ‫ממש ריחמתי עליהם.‬
‫הלכתי אליה ואמרתי:‬ ‫"באמת, אנג'לינה, את יכולה להרשות לעצמך…"‬
‫אבל מי זה?‬
‫אנג'לינה ג'ולי. זהו, אמרתי את זה.‬
‫אני והפה הגדול שלי.‬
‫הגבר הזה! מי זה?‬
‫אני לא מכירה אותו!‬
‫הוא לא אחד מהלקוחות שלנו. אני לא יודעת.‬
‫לא הספקתי להסביר למה היא שיחדה אותי.‬
‫זה לא יוצא לי מהראש.‬
‫מה אנחנו עושים?‬ ‫-מרגלים אחרי אימא שלי.‬
‫בואי נלך. זה חסר טעם, ונדקרתי מהקוצים.‬
‫באמת? עם פוטושופ?‬ ‫-כן. את רוצה?‬
‫טוב, אבל…‬ ‫-היי. מה קורה?‬
‫שלום. מה נשמע?‬
‫רציתי לדבר איתך, אימא.‬
‫אימא?‬
‫הוא לא בעלך?‬
‫טוב, זה…‬ ‫-לא סיפרת לו?‬
‫לא, אני הבן שלה.‬
‫בעלה הוא אבא שלי. הוא במדריד.‬
‫את זוכרת מי זה מי, נכון?‬ ‫-בהחלט.‬
‫תסלח לנו לרגע?‬
‫בואי.‬
‫אני באה. סליחה.‬
‫מה העניין?‬
‫האיש הזה הוא נוכל.‬
‫קוראים לו ארמנדו.‬
‫הוא ג'נטלמן.‬
‫והוא ממש נחמד אליי מאז שהגעתי.‬
‫בניגוד לאנשים אחרים.‬
‫את לא רואה?‬
‫תגידי לי למה שגבר צעיר ממך,‬
‫שנראה כאילו שהוא יצא מפרסומת לשמפו לגברים,‬ ‫ירצה להיות עם מישהי כמוך?‬
‫עם מישהי כמוני?‬
‫כן, אימא. אני צריך להסביר לך הכול?‬
‫אני חושב שאתה טועה.‬
‫אימא שלך ואני בסך הכול ידידים.‬
‫אתה רואה?‬
‫מספיק, מר ארמנדו.‬ ‫אני יודע שאתה לא אורח פה.‬
‫בוודאי שלא. אני פרילנסר.‬ ‫אני לא יכול להרשות לעצמי.‬
‫באמת תמשיך להעמיד פנים שאתה צלם?‬ ‫-זו לא העמדת פנים.‬
‫הוא צילם תמונות יפהפיות שלי…‬
‫גם אני יכול לצלם תמונות יפהפיות שלך.‬
‫כל הכבוד.‬ ‫שרה, את יכולה להגיד לה שבאמת יש נוכלים?‬
‫כן, זה נכון.‬
‫את רואה?‬
‫זה מספיק. בסדר?‬
‫אימא, את יוצאת מטומטמת!‬ ‫-מספיק!‬
‫אני מבינה איך אתה מרגיש.‬
‫אתה נסער בגלל שננטשת בחתונה,‬
‫אבל שלא תעז לדבר אליי ככה!‬
‫הבנת? אל תעז לדבר אליי ככה.‬
‫זה נכון?‬
‫זה מוזר.‬ ‫-מוזר?‬
‫מה מוזר?‬
‫תגיד את האמת. ננטשת בחתונה? כן או לא?‬
‫כן.‬
‫שרה.‬
‫תתחפף, שקרן.‬
‫את לא מבינה שאני מנסה להגן עלייך?‬
‫אני לא צריכה שיגנו עליי.‬ ‫-זה לא נראה כך.‬
‫אז איך זה נראה?‬
‫כאילו שאת בוגדת באבא.‬
‫אבל…‬
‫אני אדם מבוגר.‬
‫את לא יכולה להכות אותי.‬
‫אני לא מאמין.‬
‫חכה רגע.‬
‫אני מצטערת שסטרתי לך קודם.‬
‫זו הפעם הראשונה בחיי שהרמתי עליך יד.‬
‫תראה מה עשית.‬
‫את חושבת שהיית אימא מעולה?‬
‫את יודעת למה עזבתי את הבית?‬
‫כיד שאוכל לעשות דברים בעצמי.‬ ‫כדי שאוכל לקבל החלטות בלעדייך.‬
‫בלי לשמוע: "זה רעיון מצוין, בן,‬ ‫אבל תעשה מה שאימא אומרת לך."‬
‫זה מה שאת עושה!‬
‫אני?‬ ‫-את מכחישה את זה?‬
‫להזכירך, אני עדיין עושה לך כביסה.‬
‫בגלל שאת דורשת לעשות אותה!‬ ‫את לא נותנת לי לעשות כלום לבד!‬
‫את זוכרת את השטויות שהיית מספרת לי כילד?‬
‫"אתה לא יכול לנסוע למחנה קיץ,‬
‫כי יש על ההר תולעים טפיליות‬ ‫שנכנסות לך לגוף ויוצאות מהתחת."‬
‫"אתה לא נוסע לטיול שנתי במרוקו.‬
‫אתה כל כך טיפש,‬ ‫שיעבדו עליך וישימו לך סמים במזוודה."‬
‫בחיים לא היו לי אופניים.‬
‫אמרת שילדים שנופלים נעשים משותקים!‬ ‫-בגלל שאתה מגושם מאוד.‬
‫שתדע לך.‬
‫בגללך אני מפחד להיגרר על אבוב.‬
‫הכנסת לי פחדים לראש.‬
‫את תמיד מתערבת בכל דבר.‬
‫איזו כפיות טובה! אני מתערבת בכל דבר?‬
‫אפילו באת איתי לירח הדבש שלי!‬
‫וגם זה באשמתי?‬
‫גם זה באשמתי?‬
‫הכול באשמתי!‬
‫באשמתי ובאשמת תרזה המסכנה!‬
‫תרזה המסכנה?‬
‫אתמול היא הייתה כלבה‬ ‫ועכשיו היא "תרזה המסכנה".‬
‫תהית פעם למה כולן עוזבות אותך?‬
‫לא. תגידי לי את.‬ ‫אני מבין שיש לך תיאוריה. בואי נשמע.‬
‫בגלל שאתה לא רוצה חברה!‬
‫אתה רוצה אימא.‬
‫מה את מקשקשת?‬
‫נמאס להן ממך.‬
‫הן לא מוכנות לסבול אותך כמו שאני מוכנה.‬
‫אל תשחקי את הקורבן.‬
‫אני עושה הכול למענך.‬ ‫ומה אני מקבלת בתמורה?‬
‫מה את רוצה לקבל?‬
‫בדיוק! אני לא מקבלת כלום בתמורה. כלום!‬
‫אתה נותן הכול לבחורה הראשונה שאתה פוגש.‬ ‫-מה?‬
‫אתה מתאהב בכל בחורה שאתה מכיר.‬
‫מה פתאום.‬ ‫-שרה, תרזה, אינס,‬
‫ההיא מהאיים הקנריים…‬ ‫-יאיסה?‬
‫היא הרסה לך את התואר.‬
‫היא הייתה נחמדה. היא לא הרסה כלום.‬
‫ברור. גם היא זרקה אותך.‬
‫זה לא נכון. זה היה הדדי.‬
‫בחיי, אתה סתום.‬
‫אתה כל הזמן מחליף חברות‬
‫בגלל שאתה פחדן‬
‫שלא מסוגל להיות לבד.‬
‫זו הבעיה שלך.‬
‫ואת מושלמת, נכון?‬
‫את אף פעם לא טועה.‬
‫שלא אתחיל לדבר בכלל.‬
‫לא. אמרת מספיק.‬
‫זה מספיק.‬
‫בסך הכול רציתי ליהנות קצת.‬
‫אתה מכיר את זה?‬
‫כי אני לא.‬
‫מאז שהתחתנתי.‬
‫ואם מישהו גורם לי להרגיש שהחיים שלי‬ ‫לא מסתכמים רק בטיפול בבעל שמתעלם ממני‬
‫ובבן שלא מכבד אותי,‬
‫אני לא צריכה לשכב איתו.‬
‫- אנחל‬ ‫שיחה נכנסת -‬
‫היי.‬
‫אפשר להיכנס?‬
‫בוודאי. תיכנס.‬
‫בדיוק…‬
‫ארזתי את המזוודות.‬
‫למה אמרת לי שהוא בעלך?‬
‫כדי שתדע שאני נשואה.‬
‫כדי להבהיר לי שלא יהיה בינינו כלום, נכון?‬
‫או כדי להבהיר את זה לעצמי.‬
‫את עוזבת?‬
‫מחר.‬
‫זה הלילה האחרון שלך בגן עדן.‬
‫את יכולה לבלות אותו בחדר,‬
‫או שאת יכולה לבוא איתי לדאקירי אחרון.‬
‫בסדר.‬
‫תן לי דקה.‬
‫בוודאי.‬ ‫-מצוין.‬
‫את מהממת.‬
‫שנלך?‬ ‫-כן.‬
‫באיזו שעה את נוסעת?‬
‫שימו לב.‬
‫זוהי הקריאה האחרונה לטקס המטאסה.‬
‫טקס המטאסה.‬
‫כל האורחים מוזמנים לנמל.‬
‫זו ההזדמנות האחרונה לאהבה.‬
‫תודה.‬
‫- בית הסירות של שרה -‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-היי.‬
‫זו ההרפתקה הכי טובה. באמת.‬
‫שרה.‬
‫באתי להתנצל על ששיקרתי לך.‬
‫אני אשמה…‬
‫שיצרתי קשר עם עוד תייר שקרן.‬
‫את צודקת.‬
‫ולמרות שמאוחר מדי, אני רוצה לספר את האמת.‬ ‫אחת, החופשה הזו היא ירח הדבש שלי.‬
‫ושתיים, כן, ננטשתי בחתונה.‬
‫ומה קרה?‬
‫לא אספר לך.‬
‫אני רוצה שתספר לי.‬ ‫-לא אספר.‬
‫מה את רוצה לשמוע?‬
‫זה היה באמצע טקס החתונה,‬ ‫ממש לפני שהיא הייתה אמורה לומר "כן".‬
‫ופתאום הופיעה מכונית,‬ ‫נכנסה באותיות ענק שאייתו את המילה "אהבה".‬
‫שנאתי אותן, אבל היא אהבה אותן.‬
‫וגבר נאה מאוד יצא מהרכב.‬
‫הוא אמר לתרזה משהו שלא הצלחתי לקלוט,‬
‫היא רצה אל זרועותיו,‬ ‫הם התנשקו מול הפרצוף שלי‬
‫ומול כל האורחים.‬
‫סליחה, אבל…‬
‫עמדתי שם כמו אידיוט,‬ ‫בווסט הכחול שהיא בחרה.‬
‫את לא רוצה להתחתן? זה בסדר.‬
‫אבל אל תעשי לי את זה, כלבה!‬
‫את יודעת מה החלק הכי גרוע?‬
‫שידעתי שהקשר הזה לא הולך לשום מקום.‬
‫אבל באותו יום, לרגע אחד,‬
‫האמנתי שזה זה.‬
‫האמנתי שהקשר שלי עם תרזה יכול לעבוד.‬
‫אני מצטערת.‬
‫לא סיפרתי לך‬ ‫בגלל שזה הדבר הכי פתטי שקרה לי בחיים.‬
‫לא אומרים כזה דבר למישהי שמחבבים.‬
‫טוב, זה לא משנה. אתה נוסע מחר.‬
‫ומה אם אשאר?‬
‫רק נפגשנו.‬ ‫-אז מה?‬
‫זה לא…‬ ‫-אנחנו מחבבים זה את זה.‬
‫אנחנו מסתדרים טוב. אנחנו צוחקים המון.‬
‫אין שום דבר שמחכה לי במדריד.‬
‫לעזאזל!‬
‫אני מעדיף להישאר כאן איתך. את מבינה?‬
‫זה ברור כשמש עכשיו.‬
‫אז מה?‬
‫ננטשת בחתונה לא מזמן.‬
‫אתה לא יכול לחשוב בבהירות.‬
‫זה לא נורמלי שאני רוצה להישאר‬ ‫אחרי שבילינו יחד כמה ימים, נכון?‬
‫לא.‬
‫אז אימא שלי צודקת.‬
‫אני לא מסוגל להיות לבד.‬
‫אני לא יודע איך.‬
‫אתה יודע מה אני חושבת?‬ ‫-מה?‬
‫שמה שאתה אומר עכשיו הוא מעולה.‬
‫אבל אתה אומר את זה לאישה הלא נכונה.‬
‫לך תגיד את זה לאימא שלך!‬
‫כן, הבנתי את זה.‬
‫ביי.‬
‫בהצלחה!‬
‫אימא?‬
‫אבא, זה אני. אני מחפש את אימא.‬
‫אתה יודע איפה היא שמה את הטרפנטין?‬
‫מה? לא יודע.‬
‫בשביל זה התקשרת?‬
‫לא, אבל אני מתקן את הציור שלך.‬
‫הוא נראה מצוין.‬
‫אבל אני לא מצליח למחוק את הגבות של תרזה.‬
‫זו לא אשמתי. היא הייתה מאוד שעירה.‬
‫עזוב את השיער של תרזה ותקשיב לי.‬
‫יש בעיה עם אימא.‬
‫היא אמרה לי שעבדת עליה.‬ ‫-אני?‬
‫אתה יודע כמה זמן עבר מאז ש…?‬
‫אני לא מדבר על זה. תקשיב רגע.‬
‫היא אמרה שבהתחלה, לפני שהתחתנתם…‬
‫הייתם מבלים ביחד,‬ ‫היו לכם תוכניות והייתם צוחקים הרבה.‬
‫אבל אז השתנית.‬
‫אה, כן, נכון.‬ ‫-מה נכון?‬
‫ברור שעבדתי עליה. אני לא בנאדם כיפי.‬
‫עשיתי את זה כדי לזכות בליבה, כמו כולם.‬
‫איך אתה יכול להודות בזה?‬
‫זה בולשיט. אתה לא מבין?‬
‫לא. אלה החיים.‬
‫תשמע, גם היא לא בדיוק חיית מסיבות.‬
‫אימא שלך משעממת.‬ ‫-זה לא נכון.‬
‫גם אני חשבתי ככה, אבל זה לא נכון.‬
‫אימא…‬
‫היא מגניבה.‬
‫היא ממש מצחיקה. באמת.‬
‫היא הפכה פה למלכה של האי.‬ ‫כולם אוהבים אותה.‬
‫זה פשוט.‬
‫היא בסך הכול רוצה ליהנות,‬
‫ואתה משעמם אותך.‬
‫תעשה מאמץ, טוב?‬
‫אם לא, אני חושב שהיא תעזוב אותך.‬ ‫-היא אמרה את זה?‬
‫לא, לא היה צורך.‬
‫הבנתי.‬
‫טוב. ביי, אבא.‬
‫גברת מונטסה, זה מקרה חירום.‬
‫אני מקשיבה.‬ ‫-ראית את הגברת?‬
‫אשתך?‬ ‫-כן.‬
‫כן. היא עברה כאן.‬ ‫היא הייתה בדרך לאי הפרטי שלנו.‬
‫אי פרטי?‬
‫אתה ממש מעצבן. טקס המטאסה.‬
‫היא עברה פה בשמלה לבנה עם זוגות נוספים.‬
‫לבד?‬
‫לא, לא לבד.‬
‫משהו ממש מוזר קורה ביניכם.‬
‫אתה עם אישה אחרת, והיא עם גבר אחר.‬
‫אני עלולה לסלק אתכם מהחדר, אתה מבין?‬
‫תראה, ז'אן-פייר, מונטסה!‬
‫מונטסה?‬
‫היי! שלא תעז!‬
‫זוזו!‬
‫אהבה‬
‫היא הכוח המניע שלנו בחיים.‬
‫מנוע נצחי‬
‫שמעניק משמעות והיגיון להכול.‬
‫זו הסיבה שחשוב מאוד‬ ‫לומר למישהו שאוהבים אותו.‬
‫אז תאמרו זאת יותר,‬ ‫והשאירו את כל היתר מאחור.‬
‫מפני שמשהו חדש מתחיל כאן ועכשיו.‬
‫זוג יקר,‬
‫האם אתם רוצים להינשא‬
‫בטקס המטאסה‬
‫ולאחד את חייכם לנצח?‬
‫עצרו!‬
‫אימא!‬
‫לא!‬
‫אל תעשי את זה!‬
‫אין מצב!‬
‫מה הוא עושה?‬
‫אימא!‬
‫את לא יכולה לעשות את זה!‬
‫תעצרו הכול!‬
‫היי!‬
‫אימא, לא!‬
‫לא!‬ ‫-אלוהים…‬
‫שלום.‬
‫מארי כרמן, מה קורה פה?‬
‫אימא, אני לא יודע מה קורה פה,‬ ‫אבל אל תעשי את זה.‬
‫אני יודע שאבא הוא בעל עצלן ושאני בן סתום,‬
‫אבל זה לא הפתרון.‬
‫אני לא חושב שאת צריכה להתחתן.‬
‫אני לא מתחתנת.‬
‫לא?‬ ‫-אנחנו העדים!‬
‫אוי, שיט.‬ ‫-סליחה‬
‫גודרון, ביבי, סליחה.‬
‫סליחה.‬
‫באמת חשבת שאני מתחתנת?‬
‫כמה מטומטמת אתה חושב שאני?‬
‫סליחה, ביבי וגו…‬
‫אנשים.‬
‫אני יודע שאת לא מטומטמת.‬
‫אבל יש לך מספיק סיבות לזרוק הכול‬ ‫ולצאת מפה עם גבר אחר.‬
‫בגלל זה חשבתי…‬
‫והגבר הזה, ארמנדו,‬
‫הוא מתייחס אליך יפה.‬
‫הוא מקשיב, הוא כיפי, יש לו אחלה שיער…‬
‫והוא פושע.‬ ‫-מה?‬
‫שמעת אותי.‬
‫סליחה?‬
‫הבנתי ביום ההוא שהתקשרתי אליך מהתחנה,‬ ‫ואמרו שאתה לא אורח במלון.‬
‫ברור. אני שוהה במלון דירות…‬
‫אני יודעת, התקשרתי גם למלון הדירות.‬ ‫מחפשים אותך בגלל שלא שילמת להם.‬
‫אז התקשרתי לקונסוליה‬ ‫ומסרתי להם את הפרטים שלו.‬
‫אתה מבוקש בשלוש מדינות, מותק.‬
‫שיתפתי פעולה רק בגלל שנהניתי כל כך.‬
‫אבל בחיי.‬
‫ולמה הם מחפשים אותי?‬
‫בגלל הברחת סמים במזוודות של תיירים.‬
‫גברת מונטסה! יש לנו בעיה!‬
‫קלווין, מה קורה?‬
‫באמת שאין לי מושג על מה את מדברת.‬
‫תתקשר לשותף שלך בנמל התעופה של מדריד.‬ ‫הוא נעצר.‬
‫סמים!‬
‫מארי כרמן, אין לי שותף!‬
‫תתקשרו למשטרה.‬
‫תני לי את זה!‬
‫עזוב אותה!‬
‫אל תיגע בבן שלי!‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬ ‫-חמוד?‬
‫סליחה, אמרת שזה הבן שלך?‬
‫מונטסה. היי.‬
‫אתם לא נשואים?‬
‫עבדתם עליי?‬
‫טוב, האמת היא ש…‬
‫החדר היה כל כך גדול.‬
‫אמרתי לכם שהוא מיועד לזוגות טריים בלבד.‬ ‫-רגע.‬
‫אנחנו לא זוג נשוי. זה נכון.‬
‫אבל מגיע לה לקבל את הסוויטה הטובה ביותר.‬
‫ואני רוצה להודות לה.‬
‫היא תמיד עמדה לצידי,‬ ‫ולקחתי את זה כמובן מאליו.‬
‫מעולם לא ראיתי אותה כאישה, כי זו אימא שלי.‬
‫זה הכול.‬
‫אני אף פעם לא שואל אותה אם היא בסדר,‬ ‫מה היא רוצה.‬
‫אם היא שמחה או עצובה.‬ ‫אני לא יודע. מעולם לא שאלתי.‬
‫עד לפני יומיים,‬
‫לא ידעתי מה היא אוהבת ולא אוהבת.‬
‫למרות זאת, היא כאן לצידי,‬
‫ואני יודע שכך יהיה תמיד.‬
‫לא, היא לא אשתי.‬
‫אבל היא האישה של חיי.‬
‫הוא נחמד!‬
‫רגע.‬
‫אתה, חתיך, לכאן.‬
‫בוא הנה, בבקשה.‬
‫התקשרתי למשטרה. הם מחכים לך במלון. מה?‬
‫זו אפשרות.‬ ‫-כן.‬
‫אפשרות נוספת היא…‬
‫את,‬
‫אני…‬
‫ודאקירי.‬
‫נעלה על הסירה הקטנה הזו ונעוף מפה.‬
‫סירה קטנה?‬ ‫-כן.‬
‫לא. לעזאזל עם הסירה.‬
‫תשמע, יש לי מספיק צרות עם אוכל חינם אחד‬ ‫בקורנייה. אני לא צריכה שניים כאלה.‬
‫קלווין! בוא רגע. איפה ז'אן-פייר?‬
‫קח את האיש הזה למלון,‬ ‫ותוודא שהוא לא ייעלם.‬
‫הבנת?‬
‫בזהירות.‬ ‫-את לא יודעת מה את מפסידה.‬
‫אני בהחלט יודעת מה אני מפסידה!‬
‫לא אפול בפח שוב!‬
‫טוב…‬
‫בסדר.‬ ‫-כן.‬
‫הגענו.‬ ‫-כן.‬
‫המלון היה מעולה, אבל אין כמו המיטה בבית.‬
‫ברוכים הבאים!‬ ‫-מה נכנס בו פתאום?‬
‫- ברוכה הבאה‬ ‫מארי כרמן -‬
‫מותק, חזרנו.‬
‫בשבילך.‬ ‫-מה זה?‬
‫איזה יופי. תודה.‬
‫ו…‬ ‫-מה זה?‬
‫שני כרטיסי טיסה לפריז.‬
‫אנחנו יוצאים בעוד שעה. אם את רוצה.‬
‫בחיי…‬
‫קיבלת מכה בראש או משהו?‬
‫מה יש,‬ ‫אסור לי להתגעגע לבילויים שלנו לפני החתונה?‬
‫אתה מאמין למה שיוצא לאבא שלך מהפה?‬
‫פריז?‬
‫אתה יודע שתמיד רציתי לנסוע לפריז, שובב.‬
‫ממש אשמח לראות את מגדל אייפל.‬ ‫-בטח.‬
‫ואשמח לבלוס כבד אווז.‬
‫החלום שלי הוא לראות את המונה ליזה.‬ ‫-חשבתי שהחלום היה לצלול לקרקעית הים.‬
‫את זה כבר עשיתי.‬ ‫-כן.‬
‫שני כרטיסים ללובר.‬
‫קדימה! תביא את המזוודה שלך.‬
‫אנחנו נוסעים לפריז!‬
‫תראה את אבא שלך. לא ייאמן!‬
‫כאילו…‬
‫טוב.‬
‫תסתדר לבד?‬
‫אני לא יודע. אף פעם לא עשיתי את זה.‬
‫אבל נראה לי שכן.‬
‫תסתדרי בחברה?‬
‫לא יודעת. אף פעם לא עשיתי את זה.‬
‫אבל נראה לי שכן.‬
‫תודה, אימא.‬
‫שים אותם במים עם אספירין,‬ ‫ואקח אותם כשאחזור.‬
‫טוב.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫גם אני.‬
‫להתראות, בן!‬
‫הגעת כבר הביתה, חמוד?‬
‫המקרר שלך בטח ריק.‬
‫תעבור אצלנו.‬ ‫יש לנו הרבה סטייקים עם כבד אווז.‬
‫נשיקות, חמוד.‬
‫- שריינו את התאריך -‬
‫- אהבה -‬
‫- זוג טרי -‬
‫- לחוף הים -‬
‫- זוג טרי -‬
‫- אל תוותרו לעולם -‬
‫- אימא -‬
‫- לחיות, לצחוק, לאהוב -‬
‫- האהבה באוויר -‬
‫- אהבה -‬
‫-חוף הים, המקום הטוב שלי -‬
‫- תרגום כתוביות: טל אקשטיין -‬