Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Vanessa har altid været den modigste af os alle.
Hun var meget modig.
Hun plejede at give mig et råd: "Hvis du vil have noget, så gå efter det."
Lige nu, selv med det, der sker med Vanessa, giver jeg ikke op.
Menig Vanessa Guillen
blev meldt savnet fra Fort Hood den 22. april.
Jeg var opmærksom lige fra start. Der var noget mærkeligt ved det.
Vi vil få Vanessa hjem så effektivt og hurtigt som muligt.
Hun er soldat ved en føderal base, og det er meningen, at det er
et af de mest sikre steder, og det er det ikke.
Alt det, man aldrig skulle tro kan ske i Amerika,
skete på denne base.
De tilsidesætter familien.
Jeg vil have, at Fort Hood lukkes ned,
og de skal alle efterforskes!
Hendes sag skaber overskrifter i hele nationen. Folk vil vide,
hvor er Vanessa Guillen?
Den latinamerikanske kultur er den sovende kæmpe.
Og jeg føler, at Guillen-familien har vækket den.
-Hvad kræver vi? -Retfærdighed!
-Hvornår kræver vi den? -Nu!
Min datter var et mirakel.
Gud efterlod hende hos mig og hun havde et formål.
Som tiårig sagde hun: "Mor, som stor vil jeg i hæren."
Jeg sagde: "Nej, mija, det er ikke for kvinder."
Hun sagde: "Vær ikke så dramatisk! En dag rejser jeg."
"Jeg ved, jeg klarer den der."
Jeg troede, det var en børneting, og at hun ville glemme det.
Og da hun så fyldte 18, sagde hun til mig i soveværelset:
"Mor, husker du, da jeg sagde, jeg ville i hæren eller være astronatur?"
To ting, være astronaut og nå til månen, eller komme i hæren.
Jeg sagde: "Du må til månen. Tag til månen, datter."
Da hun blev 18, kom hun hjem og sagde: "Jeg har meldt mig."
Kom så!
Vanessa fuldførte sin bootcamp ved Fort Jackson.
-En, to, tre. -En!
En, to, tre…
De havde en meget stram tidsplan.
Hun sagde: "Det er hårdt." Og jeg sagde: "Det tror jeg på."
Men hun var meget stolt.
Hun skrev breve.
"Jeg elsker det her, miljøet, det hele."
"Jeg er den hurtigste kvinde."
"Jeg ramte 31 ud af 40 skud med min M4."
Jeg sagde: "Sådan."
Jeg tog til hendes dimission.
Hun strålede bare.
Da sagde hun: "Jeg skal til Fort Hood."
Jeg var glad for, at hun kom tæt på sit hjem,
og hun ikke blev udstationeret i en anden stat eller langt borte.
Hvad har vi her?
Stop med det.
Mig og Vanessa var gode venner.
Vi arbejdede sammen. Så vi så hinanden på arbejde hver dag.
Hun var våbenreparatør, som er en våbenmekaniker.
Hun kom hjem hver weekend.
Og så
ændrede alt sig.
LUPE GUILLEN VANESSAS SØSTER
Den 22. april 2020 var Vanessas fridag.
Hæren tog initiativ til ikke at få folk på arbejde,
fordi COVID begyndte at tage til.
Men Vanessa fik en besked om, at hun skulle møde ind.
Jeg vil aldrig genopleve den dag.
Jeg husker, Mayra kom hjem fra arbejde, og hun siger til mig:
"Der foregår noget med Vanessa, for hun tager ikke telefonen."
Hendes forlovede Juan sagde det samme.
Jeg arbejdede,
og til frokost sendte jeg hende en besked.
Jeg troede, hun stadig arbejdede.
Men det virkede som lang tid.
HVOR ER DU
FROKOSTPAUSE
DØDE DIN TELEFON?
SKRIV TIL MIG
HURTIGST MULIGT?
Beskederne stod som "ikke leveret."
VANESSAS KÆRESTE
Jeg spurgte Mayra: "Har du talt med Vanessa?"
Juan var bekymret.
"Hvordan siger jeg det til mine forældre?"
Mayra sagde: "Mor, kom."
Har du ikke fornemmet noget underligt? Vanessa svarer ikke på beskederne.
Jeg skrev og intet svar. Jeg sagde: "Hvorfor?"
Jeg sagde: "Tal med basen, og bed dem give hende en telefon."
"Lige nu!"
Jeg ringede til sergenten.
"Hvad sker der? Jeg har kontaktet min søster,
og hun tager ikke telefonen." Og han siger:
"Ingen har set hende siden frokost. Vi ved intet om hende."
Vi skulle ud at vandre den dag. Når hun fik fri fra arbejde.
Hun skrev den morgen. Vejrudsigten sagde, det ville regne.
Jeg sagde, det ikke regner.
Hun svarede ikke.
Der gik mange timer.
Jeg tænkte: "Det er ikke normalt."
Så mig og Landy gik til våbenkammeret.
Hun efterlod sine bilnøgler, sit kørekort og sin pung.
Det var som… Vanessa ville ikke efterlade de ting.
"Har I ikke kameraer eller noget?" De sagde: "Nej."
Da tænkte jeg:
"Jeg får intet at vide i telefonen. Jeg tager af sted."
Jeg ringer til Juan og siger: "Jeg leder efter hende."
Og han sagde: "Okay, hent mig."
Jeg har aldrig i mit liv været så bange for noget eller nogen,
som jeg var den aften.
Jeg følte, der var sket noget meget slemt.
HURTIGST MULIGT
HALLO?
VANESSA. HEY. JEG FINDER DIG. DET LOVER JEG.
Jeg ankom klokken tre om morgenen.
Jeg ringede til sergenten og fik intet svar.
Så jeg lejer et hotelværelse.
Jeg sov ikke hele den nat.
Jeg skrev til Mayra: "Hvad foregår der?"
Jeg følte mig hjælpeløs.
Næste morgen tog jeg ind på basen, og det føltes bare ikke rigtigt.
Jeg går ind på kasernen,
og den første sergent stiger af en lastbil.
Han sagde: "Hvad sker der?" Jeg sagde: "Det må du sige."
"Der er snart gået 24 timer."
De var ikke åbne omkring, hvem der sidst så hende,
og alt var meget fordægtigt.
Jeg beroliger min mor.
Jeg kunne se, hun var meget nervøs.
Jeg sagde: "Kom nu, lad os køre."
"De dyr vil ikke lede efter mit barn. Jeg må selv lede efter min datter."
Det øjeblik, jeg ankom til Killeen,
ved du, hvad jeg sagde?
"Her lugter af død."
"Her lugter af død. Den her by er døden."
Til sidst måtte mine forældre komme til Killeen,
og de var bange, for der var intet tegn på Vanessa,
og de kunne ikke komme ind på basen på grund af deres immigrationsstatus…
Jeg blev født på en lille ranch, Tierra Blanca,
Rio Grande, Zacatecas i Mexico.
Vi var alle sammen samlet, og det var en anden tid, en masse glæde.
Vi legede udenfor, hjalp min far i naturen.
Han kaldte mig "min ged."
Fordi jeg var meget tynd.
"Min lille ged, kom her." Lille ged, men stærk.
Siden han var lille, blev min far sat til at arbejde her
for at tjene penge på egen hånd.
Da jeg blev gift, kom jeg hertil.
Så vi skabte et liv her i Houston. Jeg dedikerede mig selv til vores hjem.
Min lille Vanessa,
hun var altid en fighter, og hun gik altid efter sine drømme.
Hun var speciel.
Hun elskede fodbold meget. Det var hendes passion.
Vanessa og jeg mødtes i high school på fodboldbanen.
GOD SÆSON DAMER
Vi delte passion, og selvom jeg var en begynder,
havde vi den samme kærlighed for sporten.
Hun var altid meget beslutsom, især med at teste sig selv fysisk.
Selvom træningen var hård,
var hun inde og løfte vægte.
Jeg gik forbi og sagde: "Hvad laver du her?"
"Vi skal gå." Hun sagde: "Vil du lære at løfte vægte?"
Jeg sagde: "Måske en anden gang."
Hun var også meget fokuseret på skolen.
Hun sad ikke til frokost og snakkede med sine venner.
Hun lavede skolearbejde med høretelefoner på.
Men når vi hang ud efter det,
var hun meget snakkesaglig og piget.
Normalt ser du den pigede side eller atletiske side. Hun var begge.
Jeg mødte Vanessa til en quinceañera-fest.
I 2014 tror jeg.
Vanessa var meget modig.
Hun var ikke bange for nogen.
Jeg elskede at få et grin frem. Hun grinte altid.
Hun var meget sød. Hun var skøn.
Når vi talte om, hvor vi ville gå på college,
sagde hun: "Jeg skal i hæren, have et legat og tage den derfra."
Som for enhver latinamerikansk, ikke nødvendigvis mexicansk familie,
tænker du: "Du vil i hæren. Du er en pige. Det bliver ikke til noget."
Men for hende var det noget, hun oprigtigt gerne ville.
Jeg var stolt af hende.
Det er et stort skridt at slutte sig til militæret,
men min mor var konstant bekymret.
Hun sagde, at det var et ret hårdt sted.
Og hun lagde som den første mærke til, at noget var galt med Vanessa,
et par måneder efter hun kom til Fort Hood.
Hun kunne ikke sove ordentligt.
Hun tabte sig.
Hun sagde, at hæren var noget pis,
at tingene ikke var, som de virkede til.
JEG FØLER MIG TOM
HVIS JEG BLIVER ELLER REJSER
DET KOMMER FRA DEN, DU MINDST FORVENTER DET FRA
En dag sagde hun: "Mor, jeg har det svært på basen."
Jeg sagde: "Hvorfor? Jeg føler i hjertet, at du skjuler noget fra mig."
For hun havde sagt, der var sket seksuelle overgreb
mod unge kvinder, unge mænd, uanset kønnet.
Hun sagde: "Det er sandt. Folk bliver seksuelt overfaldet."
"Du sagde i december, det skete for piger, men ikke for dig."
Hun sagde: "Mor, jeg løj. Jeg er blevet overfaldet."
"Af en overordnet,
af en sergent."
I Fort Hood eksisterer der en mafia.
Det er en mafia. Et sted med korruption og ondskab.
Fort Hood-militærbasen i Killeen, Texas, har nu mange øjne på sig.
Der kommer flere og flere krav om at efterforske militærbasen.
Fort Hood er en meget stor base.
Det er en af de største baser, USA har.
Det er sin egen verden.
Baserne har forskellige omdømmer.
Fort Hood har ikke et særlig godt omdømme.
Fort Hood har et af det højeste antal af seksuelle overgreb for nogen base i USA.
Der var to masseskyderier.
En soldat med psykiske problemer skød og dræbte tre kolleger og sårede 16.
Det er det andet dødelige angreb af en Fort Hood-soldat på fem år.
Der var en fortaler for seksuelle overgreb,
som var alfons og prostituerede sine egne soldater.
Menig Gregory McQueen anklages for at lure kvindelige soldater med pengeproblemer
til at dyrke sex med andre soldater mod betaling.
Der forgik mange slemme ting.
To Fort Hood-soldater anklages for at smugle immigranter
gennem et grænsekontrolpunkt.
Der er mange savnede soldater, mange døde soldater.
28 soldater, der var stationeret på basen, er døde i år.
Fort Hood virker bare til at dyrke det værste af det værste,
når det gælder kommandokultur
til en god gammeldags drengeklub.
De kalder det "det store sted," men i sidste ende
er det bare et sort hul.
Et par uger efter pandemiens start
bad min redaktør mig undersøge en pressemeddelelse, vi fik fra Fort Hood
angående Vanessas forsvinden.
Jeg husker, jeg gik ind på Facebook
og søgte efter familie eller venner,
og jeg fandt straks Mayra Guillen,
og vi talte i telefon, og hun beskrev en kraftfuld situation.
Hun sad alene på et hotelværelse i Killeen
og hørte helikoptere flyve over hende,
og hun håbede, de ledte efter hendes søster.
Hun søgte svar og bad mig om at kontakte Fort Hood
for at se, om jeg kunne finde ud af noget, hun ikke vidste.
Min interaktion med militærpolitiet var
en joke. Bogstavelig talt.
Den første sergent sagde: "Vil du se, om noget mangler på hendes værelse?"
Jeg tænkte over det, og tænkte bare:
"Hvis det Gud forbyde bliver del af en efterforskning,
burde han ikke lade mig gå derind," men min nysgerrighed vandt vel,
og jeg sagde: "Ja, vis mig derhen."
Og jeg sagde: "Hvor er hendes nøgler og ID?"
Og han havde de ting i sin lomme, og jeg var bare så forvirret.
Jeg sagde: "Det hele burde være blevet afleveret."
Hvis det politi skal lede efter min søster, så er løbet kørt.
Hærens efterforskningsenhed, CID,
var en af efterforskningsenhederne, der stod for Vanessas Guillens forsvinden.
Dengang havde dem, der var hos CID,
kun cirka tre års erfaring, og ingen ekspert holdt tilsyn.
De var også groft underbemandet
og overvældet af mange andre sager udover den.
Så alle de faktorer på samme tid
hindrede efterforskningen.
Den samme dag sagde de: "Vi må lave en politianmeldelse."
Og vi tager hen til stationen.
De ringer til dem, der måske har set hende sidst,
eller dem, hun interagerede med den dag og dagen før.
De står der og stirrer på dem. Jeg prøvede at memorere deres ansigter.
En fyr,
han kiggede på mig og grinte,
og så gik han.
Og jeg fortalte Juan: "Så du det?" Og han sagde: "Ja."
Jeg spurgte mig selv: "Hvem er han?"
Jeg hørte, at det var Robinson.
Dagen, Guillen forsvandt, forsøgte vi at finde ud af,
hvem der sidst var sammen med hende, og nogen sagde: "Robinson."
Han var en våbensmed, og hun var en våbenmekaniker.
Vi fik Robinsons nummer, og vi ringede til ham.
Han sagde: "Jeg sendte hende til bilerne."
Jeg sagde: "Sagde hun noget?" Han sagde: "Nej."
Og så lagde han på.
Jeg gav Robinsons telefonnummer til CID,
og de sagde bare: "Ja, vi undersøger det."
Min søster vækker mig og siger: "Frida, har du set, Vanessa er savnet?"
Jeg sagde: "Hvad mener du?" og hun sagde: "Kig på Mayras Twitter."
Jeg var chokeret. Hun er i hæren. Hun skal være i sikkerhed der.
Hej, alle. Denne video er lavet for at sætte fokus på Vanessas forsvinden.
Vi postede på sociale medier.
Først postede jeg på mine konti.
Og så lavede jeg en Facebook-side.
Ved navn "Find Vanessa Guillen."
DET HER ER DEN SAVNEDE SOLDAT VANESSA GUILLEN…
Dem i min hjemby, som kendte Vanessa,
begyndte også at dele Facebook-siden.
Hjælp os. Vanessa skal hjem.
Vanessa Guillen, du skal hjem til os.
Hjælp hendes familie med at finde hende. Hver deling hjælper.
Det er syv dage siden, Vanessa sidst blev set her i Fort Hood.
Det føltes som en evighed.
Det føles meget længere end en uge.
Jeg kontaktede Fort Hood med nogle dages mellemrum og bad om opdateringer,
og de refererede altid til pressemeddelelserne.
Så det var meget svært at få information.
De informerede heller ikke familien om eftersøgningen.
På grund af frustrationen over ikke at få nogen svar,
besluttede vi, at hvis ingen vil tale med os, må vi tale med dem.
Vi kræver svar!
Vi begyndte at protestere den første uge i maj foran Fort Hood.
Hvor er Vanessa?
Vi tilkaldte folk fra sociale medier. "Kom herover. Tag skilte med,
tag billeder med og kræv, at hun bliver fundet."
Vi vil have Vanessa!
Hver fredag kom der flere til.
Vi lavede bannere.
Og jeg optog med min telefon.
"Vi er her. Vores ven har været savnet i to uger nu. Hun skulle være på basen."
-Hvad vil vi have? -Vanessa!
-Hvornår vil vi have hende? -Nu!
Jeg så på det citat,
"Det store sted,"
det gjorde mig så frustreret.
Jeg vil have retfærdighed og svar.
I har al teknologien og alle materialerne. Men I kan ikke finde min søster?
At se Lupe under de protester var meget hjerteskærende,
men det var noget, der også var vigtigt,
så medierne og folk så, at det her rent faktisk sker,
en 16-årig græder for sin søster herude,
og vi får ikke nogen hjælp endnu.
Hvor er min søster?
De ved det, og de skal stå frem.
Vi har brug for svar!
DER ER SNART GÅET EN MÅNED FIND VANESSA GUILLEN
Der er gået fire uger. Fortsæt, til jeg har min datter.
Nye bestræbelser på at finde den savnede soldat…
Vanessa Guillen blev sidst set ved Fort…
Kommunikation med ledelsen fra Fort Hood har været begrænset.
Vi sørgede for, at Fort Hood så, hvad vi lavede,
og at vi ikke ville trække os.
Vi vil have Vanessa!
Vi kræver svar!
JUNI 2020 SEKS UGER INDE I EFTERSØGNINGEN
Jeg vidste ikke, hvad jeg måtte spørge om i forhold til loven,
og hvad de måtte sige og ikke måtte sige.
Jeg havde brug for en, der var ærlig og kendte systemet.
Så jeg ledte efter militæradvokater.
Nogen skrev til mig: "Jeg kender nogen."
Mayra ringede, og hun sagde:
"Du er den rette til det her. Du har erfaring med det her."
Jeg sagde: "Ja."
"Jeg har militærklienter på baser, ikke kun her i landet, men hele verden."
"Jeg har erfaring med at håndtere militæret."
"Jeg kender det sprog, de taler. Det ville være mig en ære at hjælpe jer."
Jeg talte med hende, og jeg følte straks en forbindelse.
Hun sagde: "Det bliver pro bono, og så får vi se, hvad vi kan gøre."
Hun fik sat tingene i gang.
Det vigtigste var at finde Vanessa.
Jeg så, at militæret var totalt ligeglad.
De jorder den her familie. Jeg sagde: "Vi må lave vores egen efterforskning."
Jeg kontaktede alle dem, der kunne skaffe mig information.
Vi ville give den hele armen.
Fordi vi ikke fik nogen svar fra Fort Hood,
kontaktede vi Equusearch, en organisation, der dedikerer sig til
at hjælpe med at finde savnede personer.
Og de kunne hjælpe os.
Texas Equusearch har gennemsøgt flere områder omkring Fort Hood
i søgen efter nogen, der kan føre til Vanessa.
Hæren tøvede med at lade dem deltage i eftersøgningen,
men eftersom offentligheden holdt øje med dem,
havde de ikke noget valg.
Jeg håber,
at den rette person ser sedlen og siger: "Jeg skal ringe ind."
Tim Miller sagde: "De kan ikke lide mig. De vil intet sige."
Jeg sagde: "De kan ikke lide nogen, der opklarer det her."
Jeg sagde: "Vi finder hende uanset hvad."
Uanset hvor lang tid, der går, jeg vil bare have min søster.
Jeg ledte efter min datter overalt.
Som en grædende kvinde i et hav af tårer.
I grøfterne,
jernbanen.
Jeg bad med min rosenkrans. "Jeg finder hende. Jeg sværger."
Jorden opslugte hende ikke.
Jeg finder hende.
Ingen fra basens ledelse kontaktede os, før det var en stor sag.
Jeg tænkte: "Wow, I vil sige noget to måneder senere?"
Den 22. april var Vanessa Guillen, en kadet i 3rd Cavalry Regiment,
ved sit tjenestested, og middagstid er sidste gang, hun blev set.
Nogen derude har den information, vi har brug for,
så vi kan bringe Vanessa hjem.
Vi skal få Vanessa hjem til sin militærfamilie.
En omfattende eftersøgning er sat i gang af militæret
samt militærpolitiet.
Hærens Kriminalitetskommando fører an i efterforskningen.
Fort Hoods efterforskere drev mig til vanvid.
Jeg havde ingen tålmodighed. Jeg græd hver nat og fik ingen søvn.
Jeg sov ikke, jeg græd. Jeg ville finde min datter.
Min mor syntes, det var vigtigt at tale om de seksuelle overgreb,
men de ignorerede det bare.
Jeg spurgte mig selv, da jeg ikke kunne sove en nat:
"Skal jeg lægge det op?"
Det er militæret, og jeg tænkte:
"Hvad hvis de… jeg kommer i knibe?"
Jeg beslutter at lægge det op.
HVORDAN FORSVINDER MAN FRA EN BASE OG EN SERGENT LAVER OVERGREB?
HVOR TALER SOLDATERNE IKKE? HVORFOR LAVE SEKSUELT OVERGREB?
INGEN SOLDAT, MAND ELLER KVINDE, SKAL NEDGØRES.
Lupe nævnte en dag: "Har du det hashtagget på Twitter?"
Så viser hun mig alle de her historier.
Folk bruger deres søster og sammenligner med sig selv
på Facebook og Instagram, overalt.
Betjenten tog hjem til mig, og jeg blev voldtaget.
En leder tog mig under sin vinge.
Han groomede mig, så han kunne misbruge mig.
Det er meget mere end et fysisk overgreb.
Hvis jeg ikke kunne forhindre det, hvordan kan jeg så beskytte mig selv?
Jeg husker, at det hashtag kom frem, og jeg så alt eksplodere.
Jeg ændrede mit profilbillede på sociale medier.
Jeg brugte et billede af Vanessa, og jeg skrev #JegErVanessaGuillen.
Jeg husker, at jeg sagde: "Hun er os. Det her er os."
Jeg blev overfaldet i 92. Vanessa blev det i 2020.
Mens vi taler nu, bliver nogen overfaldet.
Nogen chikaneres i militæret.
-Hvad kræver vi? -Retfærdighed!
-Hvornår kræver vi den? -Nu!
Alle skal fortælle Guillen-familien, at de ikke er alene!
Da vi så folk strømme til i stort antal,
fik vi noget håb. Det håb voksede og voksede.
-I Houston. -Ingen retfærdighed!
-Austin, San Antonio. -Ingen retfærdighed!
Californien.
Der er mange vægmalerier i Mexico, hvor mine forældre blev født.
I steder som Egypten var der plakater med "Jeg er Vanessa Guillen,"
og ved militære steder i hele verden,
som alle stod bag familien.
Vi sender nu fra en pressekonference direkte fra Fort Hood
om Vanessa Guillens forsvinden. Lad os lytte med.
Sagen har ført til mange spørgsmål om seksuelt overgreb
og om måden, Fort Hood håndterer den slags sager.
Hvad vil du sige til folk om det?
Alle anklager om seksuelt overgreb
eller seksuel chikane efterforskes til fulde,
uanset kilden eller hvad det omhandler,
om det har forbindelse til Guillens forsvinden eller ej.
Vi tager alle anklager meget seriøst.
Vi efterforsker dem til bunds. Det er ikke acceptabelt.
Mere end en person gjorde Vanessa utilpas på arbejdet.
De sagde begge upassende ting til hende,
og begge personer var chefer for os.
Hun var ikke tryg ved at stå frem.
Hun troede ikke rigtig på, at der ville blive gjort noget ved det.
God eftermiddag.
Der er ingen oplysninger, og vi har talt med hundredvis af personer,
deriblandt alle bekendte og kolleger til frk. Guillen.
Der er ingen beskyldninger om, at hun er blevet seksuelt overfaldet
eller chikaneret, og enhver oplysning om, at hun blev seksuelt overfaldet
blev undersøgt til bunds uden pålidelig information.
Pressekonferencen fik mit blod til at koge. De sagde, at hun løj.
Hvor vover I at sige på nationalt tv, at hun ikke blev overfaldet? Det er frækt.
De vidste meget mere på det tidspunkt, end de fortalte os.
I morges ankom vi med mange spørgsmål.
Vi fik nogle svar, men vi har stadig mange spørgsmål.
De har nu brugt ordet "forbrydelse."
Og de efterforsker alle de spor, de kan.
De vil ikke fortælle os, hvem de efterforsker eller hvorfor.
Vi vil vide, hvad der skete, og hvem der dækker for hvem,
og hvorfor de gør det.
Den dag var meget intens.
Jeg ved, min mor ikke ville med den dag.
Hun havde det ikke godt følelsesmæssigt.
Først vil jeg takke Gud for at få mig ud af sengen og herhen.
Det tog dem for lang tid at lede efter min datter.
Jeg tryglede dem fra start om at lede efter min datter.
De gjorde det aldrig.
Hvorfor laver de nu det her show i stedet for at lede? Hvorfor nu?
Jeg kræver retfærdighed og respekt for mig og min datter,
en soldat, der melder sig til militæret for at tjene sit land og os alle sammen.
Fordi Gud forbyde, at hun findes død, for så vil jeg lukke denne base ned!
Et par dage senere var det min fødselsdag.
Min tante sagde: "Har du tjekket din telefon?" Jeg sagde nej.
Hun sagde, der var noget i nyhederne.
Menneskerester blev fundet denne morgen omkring kl. 11.30.
Bell County Sherif-afdeling alarmerede FBI og hærens CID, som kom ud…
Jeg bliver ringet op af Tim Miller, grundlægger af Texas Equusearch.
Han var bare…
…meget ligefrem,
og han beskrev visse ting, jeg ikke kan gentage.
Jeg kan ikke sige det. Ordene vil ikke ud, og…
Min tante høre mig skrige, og hun kommer og siger:
"Din mor må ikke se dig." Jeg måtte gøre mig selv klar på to minutter.
Så jeg måtte holde alt inde.
Før betjenten kom, fortalte jeg det til min mor.
Hun sagde: "Mor, vi skal tale."
Jeg sagde: "De fandt noget, ikke?" Hun sagde: "Ja."
Jeg spurgte: "Hvad fandt de?" Hun bad mig om at være stærk.
"Det skal jeg nok." "Hvordan skal jeg sige det?"
"Sig det, datter. Jeg er stærk. Hun sagde: "Det var vores pige."
Jeg sagde: "Hvad mener du med det? Fandt de hende?"
"Ja, mor. Men ikke på den måde, som du ønsker."
"Fortsæt."
Hun sagde: "Hun blev myrdet."
"Nej, glem det."
Jeg blev skør lige der.
Jeg blev skør på grund af smerten.
Jeg sagde: "Nej, det er ikke vores pige." Hun sagde: "Mor, det er vores pige."
"Kan jeg se hende, kramme hende, ae hendes smukke jomfruelige ansigt?"
"Ja, mor, men du må vente."
"Tag noget beroligende og sov."
"Du skal have det godt til hendes begravelse og det hele."
"Men hvorfor gjorde de det mod min datter?"
"Vi ved det ikke, mor."
"Sig, det er et mareridt, datter."
"Nej, mor. Det er vores lille Vanessa."
I det område, hvor Vanessa blev fundet, var der noget brændt.
De fandt stykker af plastik.
Den dag talte vi med nogen, der repræsenterede hæren.
De sagde alt det, de havde,
hele efterforskningen
uden sympati eller noget.
Så kom det i nyhederne.
Da Vanessa Guillen forsvandt, tog flere agenturer, heriblandt FBI,
til Fort Hood for at efterforske.
Nu påstås det i en straffesag, at hun blev myrdet.
Specialist Aaron Robinson slog Guillen i hovedet med en hammer flere gange
og dræbte hende, før han lagde hende i en kasse.
Først siger han, at han tog til enheden for at lave sin træning,
og så tog han hjem.
Men vi kunne spore hans mobiltelefon, og hans alibi begynder at gå i stykker.
En efterfølgende sporing af telefonen førte os til Leon-floden.
En anden mistænkt, 22-årige Cecily Aguilar,
blev tiltalt i forbindelse med Guillens forsvinden.
I en fem-siders erklæring tilstår Aguilar at hjælpe med at afskaffe Guillens lig.
Han tog hende til en bro ved Leon-floden,
hvor parret parterede hende, satte ild til hende
og begravede hende tre forskellige steder.
Den dag, Vanessas rester blev fundet,
blev Robinson tilbageholdt for at bryde COVID-protokoller,
og CID-ledere informerede ikke soldaten,
som stod for at passe på Robinson,
om, at han også var mistænkt for at myrde Guillen.
Robinson måtte beholde sin mobiltelefon
og læste, at Guillens lig blev fundet, så han ringede til Cecily Aguilar
og sagde: "Skat, de har fundet stykker."
Den soldat lod på en eller anden måde Robinson slippe væk.
Betjente fandt den mistænkte til fods omkring ti kilometer fra Fort Hood.
Da de konfronterede den mistænkte, skød han sig selv med et våben.
De vidste uden tvivl, at Robinson var morderen,
og de anholder ham ikke?
Det er et kæmpe svigt.
CID-agenten burde være blevet fyret.
Kommandøren burde være blevet fyret. Folk burde være blevet straffet.
Det skete ikke.
Hvordan kan det ske på en militærbase?
Mens hun var i tjeneste?
Fort Hood, "Det store sted," har slet intet gjort!
Og det beviser, at de løj for os!
Hvis hæren ville klinke skårene med Guillen-familien med dette møde,
skete det vist ikke. Familien har sagt, at de er vredere end nogensinde over,
hvordan hæren har håndteret Vanessa Guillens mord
og efterforskningen af hendes mord.
Lupe Guillen, Vanessas søster, sagde, at familien
stadig ikke har fået flere svar. Specifikt hvorfor Vanessa blev myrdet,
og hvorfor hæren var så længe om at efterforske en anden soldat.
Hæren og alle andre tjenester bruger Privacy Act
for at holde information fra ofre og ofrenes familier.
Så hæren siger ting som:
"Vi tog passende handlinger." Og mere får du ikke at vide.
Det militære strafferetssystem er ikke som det civile.
Det civile system kontrolleres af anklagere og dommere.
I militæret kontrolleres det af en kommandør,
som ikke er en advokat.
De regner med, at overlevende og deres familier tier,
eller at medierne ikke er interesserede, og de fejlberegnede stort i denne sag,
for Guillen-familien tiede ikke stille.
Natalie lærte mig meget om, hvordan militæret har egen jurisdiktion,
og civile kan ikke rigtig gøre noget,
medmindre det er en højere autoritet, Kongressen i dette tilfælde.
Så at få et lovforslag vedtaget ville være vejen mod retfærdighed.
Seksuel chikane har ingen konsekvenser i militæret, så der er frit slag.
Man fikser det kun ved lovgivning.
Du kan have mange regler. De har regler! Overholder nogen dem? Nej.
Militæret har intet gjort for at fikse problemet.
Retfærdighed handler ikke kun om at få svar om min søsters mord.
Det handler også om at hjælpe ofrene.
Det var vores pligt,
især for Vanessa som et offer for seksuel chikane.
Min familie talte om det. Jeg sagde: "Synes I, det er en god idé?"
"Vi må rejse frem og tilbage til D.C. og mødes med politikere."
"Vil I gerne rejse på tværs af landet?"
Jeg blev faktisk født her i Houston. Jeg har nærmest været her hele livet.
I al den tid, vi har boet sammen, er ingen rejst væk.
At være den ældste medfører en masse ansvar.
Min mor skal bruge hjælp,
for hendes helbred er ikke det bedste lige nu.
Jeg føler, at for mine søskende
er jeg storesøsteren og også en slags mor for dem.
Min mor er den første mor. Mayra er den anden mor.
Vanessa, hun var den tredje mor.
Hvis jeg var uartig i skolen eller fik en dårlig karakter,
skældte hun mig ud som en mor,
og hun bad mig lave lektier og så på mig: "Er du færdig?"
Mit liv før Vanessas død var som alle andre børns liv.
Jeg levede dag til dag, gik i skole,
dyrkede sport, talte med venner.
Jeg gik i tiende klasse.
Når jeg tænker på at få et normalt liv igen…
Det bliver det aldrig.
Hver gang jeg forsøger at leve et normalt liv eller arbejde igen
og gøre, hvad jeg gjorde førhen,
tænker jeg på Vanessa.
Det blev et slags ansvar
for mig selv og min familie at være fortaler for det.
Vi havde intet andet valg end at kæmpe for lovgivning
under min søsters navn for at hjælpe andre.
For at gøre lovforslag til en lov,
skal Kongressen og senatorer stemme, og præsidenten skal skrive under.
Det kræver meget.
Vanessa Guillens familie mødtes med præsident Trump i dag,
hvor han sagde, at Justitsministeriet efterforsker hendes mord.
Natalie arrangerede mødet med Donald Trump.
Jeg vil gerne hjælpes med at få retfærdighed for min datter.
Du skal opnå retfærdighed for det, der skete for hendes datter.
Hvordan kan det ske på en militærbase, hvor man tror, alle er i sikkerhed?
Vi har brug for en kongresundersøgelse, for nogen må have set eller hørt noget.
Som I ved, er Justitsministeriet og FBI der,
og de laver en stærk efterforskning,
ligesom hæren, så de laver en stærk efterforskning.
Du ville skrive historie med Vanessa.
Du ville skrive historie med Vanessa,
for vi skal bruge forandring nu,
og vi skal bruge noget positivt, så soldaterne trygt kan melde sig
og føle sig trygge, mens de tjener nationen,
føle sig beæret over det, men respekteret og i sikkerhed.
Sådan vil loven hjælpe dem.
Vi når til bunds i meget af det her og måske det hele. Okay?
-Tusind tak. -Okay, kom så. Tak.
-Ingen retfærdighed! -Ingen fred!
-Hvad kræver vi? -Retfærdighed!
-Hvornår kræver vi den? -Nu!
Guillen-familien mødtes med præsidenten
for at tale om Jeg er Vanessa Guillen-loven
Lupe havde de her høje hæle på. I lagde nok mærke til dem.
De er skønne.
Vanessa købte dem til hende. Så hun ville have dem på for hende i dag.
Det var første gang, jeg så Lupe gå op på scenen og tale.
Hun holdt ikke igen.
Det her er følelsesmæssigt for mig, for ja, jeg kom barfodet,
fordi Vanessa gav mig de sko, og jeg besluttede mig for at tage dem på,
fordi det her er for hende, ikke for nogen anden.
Det er for Vanessa.
For nu er min søster hos Gud. Hun er et bedre sted.
Men de andre overlevende er her med deres familier,
men det er min søster ikke.
Kom så, Lupe!
RETFÆRDIGHED FOR VANESSA
Præsident Trump.
Han sagde, han ville støtte #JegErVanessaGuillen-lovforslaget.
Og til alle, der sagde:
"Præsidenten vil aldrig møde jer," eller "I når ikke ind i Det Hvide Hus,"
så mødte vi ham lige. Vi har hans støtte.
Og nu skal I høre. Han kom hen til mig
og spurgte mig: "Hvor gammel er du?" Jeg sagde: "Jeg er 16."
Han sagde: "Vi skal bruge folk som dig. Jeg er imponeret over din modenhed,
og du står frem og er ikke bange for at tale med nogen."
Det skal I heller ikke være bange for!
For hvis vi har præsidentens støtte,
vil jeg have nationens støtte,
for det er ikke et republikansk, demokratisk problem eller raceproblem.
Det er et menneskeproblem og burde være alles.
Det er vigtig lovgivning.
Normalt er dem, der seksuelt chikanerer, nogen fra ledelsen,
nogen fra kommandovejen.
Men de samme kommandører tager efterforskningen i egne hænder.
Loven er at fjerne det fra kommandovejen,
få professionelle advokater til at rådgive ofrene.
Kongresmedlem Jackie Speier og Oklahoma-kongresmedlem Markwayne Mullin
fører an for loven.
Vi ville fortælle verden, at det her lovforslag var det,
Vanessa Guillens familie var fortalere for og stod bag.
Jeg syntes, det var bedst at bede Jackie Speier
om at være sponsor eller medsponsor for lovforslaget,
for hun kunne få det igennem.
Jeg blev involveret i 2010.
Man taler om problemet,
men det var som et tilbageblik til 50'erne og 60'erne.
Det blev omtalt som om,
at grunden til, at det sker, er fordi kvinder i militæret
havde provokerende tøj på eller drak for meget.
Så i 2011 introducerede jeg det første lovforslag,
der skulle håndtere seksuelt overgreb i militæret.
Skandaler om seksuelle overgreb er den nye norm for militæret.
Det er resultatet af et retssystem, der står i gæld til kommandovejen,
som nogle for alt i verden vil beskytte.
Du anklager hele kommandovejen. Derfor er jeg følelsesladet.
Hvis du tager ansvaret fra den øverstbefalende,
så eroderer du hans evne til at lede.
Først kom modstanden fra militæret.
De siger altid de rigtige ord,
men det var tydeligvis en epidemi.
Kommandører skal involveres mere i løsningen på dette problem, ikke mindre.
Kommandører skal være del af den gode orden og disciplin
for deres enheder.
De mente, at kommandører skulle have eksklusiv autoritet over alt.
Historisk bestemte kommandører, om du kunne blive skilt.
Kommandører bestemte, om en læge måtte amputere et ben.
De love blev for 200 år siden designet, så beslutninger kunne træffes på slagmarken.
Sådan er det ikke længere.
Vi har ændret håndteringen, og vi burde fortsætte
den forandring ved også at professionalisere retssystemet.
Hvis en ud af fem kvinder siger, de er i militæret,
og de får uønsket seksuel kontakt, er det et kæmpe problem.
De har samme problem i den civile sektor.
Det er anderledes i militæret. Alt handler om kommandovejen.
Kommandovejen styrer det militære retssystem.
De har fuld autoritet over det.
Jeg vil sige, det svarer til,
hvis nogen var ansat i en Walmart og blev seksuelt overfaldet af en anden ansat,
og manageren siger: "Okay. Jeg tror ikke på dig. Færdig."
Eller siger: "Det er meget seriøst. Jeg taler med kontorchefen."
Og kontorchefen siger: "Jeg tror ikke, der skete noget. Gå væk."
Eller kontorchefen siger: "Vi kontakter det regionale kontor."
Og de siger: "Vi kontakter ledelsen og hører, hvad de synes,"
og i sidste ende beslutter en direktør for Walmart,
om nogen skal retsforfølges. Absurd.
Ingen vil arbejde i sådan et system, men sådan er militæret.
Det grusomme mord på Vanessa Guillen tvang militæret til at anerkende,
at det her ikke blev en af de sager,
du kan feje under gulvtæppet.
Vi blev lovet, at der skulle stemmes om lovforslaget den 30. september,
som er Vanessas fødselsdag, så vi så frem til det,
og dagen kom, og vi fik bare et opkald om, at det ikke kunne lade sig gøre.
Det var skuffende.
Lovforslaget skulle stemmes om, og det skete aldrig.
Det blev aldrig stemt om.
Ethvert lovforslag dør, hvis det ikke går igennem, før året er slut,
fordi næste år er der en helt ny Kongres,
og den Kongres starter forfra.
Kongressen talte om lovforslaget i September, men det kom ikke videre.
I Am Vanessa Guillen Act kom ikke igennem, og det er frustrerende.
DET ER SÅ TRIST! DET HELE HANDLER OM POLITIK OG INTET ANDET!
DET ER ET SLAG I ANSIGTET PÅ VANESSA, HENDES FAMILIE, ALLE OFRE FOR OVERFALD!
HVORDAN KUNNE NOGEN DOG TRO,
Det er trist at se alle de ofre,
og jeg ved ikke, hvordan man hjælper dem, og der bliver intet gjort.
Siden det med lovforslaget…
…har mine forældre haft det hårdt,
og min mor har været syg.
Flyt den til højre.
Jeg kan aldrig finde den.
-Sådan. -Ja.
Hvornår fjerner de ting fra rummet?
Når jeg får hjælp.
-Hvornår? -Januar, hvis Gud tillader det.
Så længe vi alle er okay.
Åh nej.
Sygdom overalt.
Efter tragedien kom sygdommen.
De siger: "Roen kommer efter stormen." Gud almægtige.
Jeg ved ikke.
For os kom sygdom efter stormen.
Jeg ved, vi ikke har det nemt, men jeg tænker:
"Hvordan klarer jeg stressen?"
Nogle dage vil jeg lukke alle ude.
Så tænker jeg tilbage:
"Det hjælper ikke nogen," så jeg må fortsætte på en måde.
Okay.
Nyt i aften, Cecily Aguilars forsvar vil have hendes tilståelse smidt ud.
Aguilars forsvarsadvokat hævder, hun aldrig fik læst Miranda-rettigheder.
Vi fandt for nylig ud af, at Cecily Aguilar,
Robinsons kæreste, ville have sin tilståelse kasseret.
Så alt hun sagde til CID i hele processen,
og det lader vi ikke ske.
Gud hjælpe og beskytte dig,
jer begge, på jeres lange rejse.
Min lille datter, Gud velsigne dig og holde dig rask.
Og prøv ikke at græde.
Vær stærk.
Tilståelsen spiller en stor rolle i retsforfølgelsen.
Uden den ved jeg ikke, om der er beviser, der kan bevise hendes skyld.
Vi tager til Waco.
Vi tager til retsbygningen
og hører, hvad hun har at sige.
Jeg er stolt af dem, for de gør det for deres søster.
Og ligesom de lovede hende,
ville de gøre alt for at nå frem til sandheden.
Du tænker: "Hvor vover du?"
Familien har ret til at få en afslutning med hensyn til tabet af deres datter.
Det største spørgsmål er: "Hvorfor?"
"Hvorfor tage hendes liv? Og så helt skaffe jer af med hende?"
Jeg forstår bare ikke, hvordan Aguilar hjalp ham med de ting.
Jeg håber, de udspørger Aguilar for at finde ud af, hvad hun ved.
Retfærdighed!
Retfærdighed for Vanessa!
-Hvad kræver vi? -Retfærdighed!
-Hvornår kræver vi den? -Nu!
Mine forældre og familie ønskede ikke, at jeg gik ind i retsbygningen
på grund af min alder, og at gennemleve det havde været ret traumatisk.
-Hvad hedder hun? -Vanessa!
-Højt og stolt! Hvad kræver vi? -Retfærdighed!
Retfærdighed! Retfærdighed! Retfærdighed for Vanessa!
Så jeg tænkte: "Hvis jeg ikke kan gøre noget indenfor,
gjorde jeg da noget udenfor."
Jeg føler, at det… Det ville være god idé at bruge tid nu
på at finde sammen som et fællesskab. Så hvis nogen gerne vil
tale og sige deres navn, så ræk hånden op, jeg ved ikke.
Vi sender den rundt. Okay?
God eftermiddag.
Jeg kom fra Austin.
Hvis vi sammen kræver retfærdighed for Vanessa, så får vi retfærdighed.
Det er vigtigt for mig, for jeg overlevede seksuelt overgreb.
Jeg hører mange sige: "Jeg vil ikke gøre en forskel."
Jeg er en person her, og min stemme er høj.
Vi har alle en stemme. Så jeg siger: "Vær stemmen og forandringen."
Vi er her med dig. Din kamp er vores kamp.
Uanset alder, køn eller race,
for at forandring finder sted, må vi stå frem.
Jeg hedder Lupe Guillen.
Jeg er 17 år gammel. Jeg går stadig i high school.
Jeg er Vanessas yngste søster.
Da jeg var fire eller fem år,
havde jeg taleproblemer. Jeg kunne ikke tale.
Jeg begyndte at tale som syvårig.
Jeg skammede mig. Så jeg tænkte: "Bare ti stille."
Jeg forsøgte ikke, for når jeg gjorde, kom det ikke ud,
og jeg blev mobbet for det.
Jeg vil sige, at i dag har det gjort, at jeg er en meget åbenhjertig person.
Jeg udtrykker min mening, når jeg skal. Jeg taler for en god sag og er her.
Kvinden ved navn Cecily Ann Aguilar er derinde og sidder overfor min familie.
Og hun er så fræk at vise sit ansigt efter det, hun gjorde mod min søster.
Du så et lig blive parteret og brændt.
Og så har du energien til at grave huller og køre til en flod
og tie stille i to måneder, selvom du så os i nyhederne
hver eneste dag.
Hun stjal min chance for at se hende en sidste gang.
Men min mor siger altid: "Du skal bare fortsætte med at kæmpe,"
og hver eneste dag minder jeg mig om: "Det her handler ikke kun om Vanessa."
Men om os alle.
Vi håber, at alt det, der sker derinde, går, som vi ønsker.
Så tak.
Vi er lige kommet ud fra høringen.
Dommeren afviste deres anmodning om at smide Cecily Aguilars forklaring ud,
hendes tilståelse med hvad der skete.
Vi lærte, at Cecily prøvede at hævde,
at Aaron Robinson truede hende med en pistol
den nat, hun hjalp ham med at bortskaffe Vanessas lig.
Det havde vi svært ved at tro på.
Det er en del af hendes forsvarstaktik.
Hun prøvede at fordreje sandheden, og loven var ikke på hendes side i dag,
og forhåbentlig sejrer retfærdigheden i denne sag.
Det er et skridt i den rigtige retning. Mod retfærdighed for min søster,
for Vanessa Guillen.
Og vi kæmper videre. Vi fortsætter fremad.
Retfærdighed for Vanessa!
MAJ 2021
I aften udsender hæren en kritisk rapport, hvor der står:
"Ledere på Fort Hood
ignorerede klager om seksuel chikane fra Vanessa Guillen."
Hæren bekræftede det,
Vanessa Guillens familie har sagt i hele forløbet,
at hun blev seksuelt chikaneret på Fort Hood.
Der blev bevist seksuel chikane.
Efterforskede I det i fem måneder? Var det derfor, jeg led?
Det var den kriminelle efterforskning fra hæren.
At sige, hvad jeg allerede havde fortalt dem. Var det alt?
Du godeste, alle ved det allerede.
Jeg ved det som hendes mor. I tilgives ikke af Gud.
Jeg blev glad for, at de bekræftede, hvad vi havde sagt i hele forløbet.
At vi ikke bare sagde ting. For på et tidspunkt sagde de:
"I lyver om seksuel chikane. Der er ingen beviser."
Det er et eksempel på, hvorfor vi ikke stoler på hæren.
Rapporten siger, at i sommeren 2019
forsøgte en af Vanessas overordnede at få hende med på en trekant.
Senere under en træningsøvelse kom den samme overordnede hen,
mens hun badede i skoven.
Hun sagde til sine venner og sin overordnede,
at hun var bange for, at nogen ville hævne sig på hende.
Hvor længe vidste ledelsen, at hun blev seksuelt chikaneret?
Var det almindeligt kendt, da de sagde, at der ingen beviser var for det?
Ledelsen blev spurgt, om de ville afsløre
navnet på Vanessa Guillens chikanør, og det nægtede de.
De kunne heller ikke sige, om personen ville blive anklaget
i fremtiden.
Jeg talte med flere soldater på basen,
og ikke kun én overordnet chikanerede hende, men to.
En af dem er stadig i tjeneste på Fort Hood.
Han får stadig sin løn. Som om intet skete.
Han kan stadig gøre en anden fortræd.
Ifølge efterforskere har dette ingen forbindelse til den påståede morder,
specialist Aaron Robinson, og der er ikke beviser for, at han chikanerede hende,
men han havde chikaneret en anden.
De tror, at hvis de gentager,
at Robinson ikke seksuelt chikanerede Vanessa, så tror vi på det.
I betragtning af hans omdømme
er der stor sandsynlighed for, at det fandt sted.
De aner ikke, på grund af deres dårlige efterforskning,
hvad han gjorde mod Vanessa, før han dræbte hende.
Det er meget sandsynligt, at han dræbte hende under et seksuelt overgreb.
Jeg er ikke i tvivl om, at hæren største bekymring var
at frakoble mordet fra anklager om seksuel chikane eller seksuelt overgreb.
De var midt i en kamp på bakken,
og de måtte ikke tillade, at familien og Vanessas forsvinden
blev brugt som ammunition mod dem.
Hæren ville ikke ændre sig på egen hånd.
Hæren bekymrede sig kun om at beskytte hæren,
så lovgivning var det eneste reelle svar på det her.
Hvis lovforslaget bliver til lov,
får ofre den retfærdighed, som min søster ikke fik.
Så vi må fortsætte med det her, uanset hvor lang tid det tager.
Nu hvor tiden er gået,
gør det tingene endnu sværere.
Men i sidste ende må vi få det her igennem.
Hvis Kongressen lytter, kan vi få dem til at godkende det.
Vi laver et nyt lovforslag
og håber, at det stemmes igennem, for det er vores sidste chance.
Vi får aldrig det samme momentum, som vi havde i denne kampagne.
Efter præsidentvalget under Bidens administration,
besluttede vi at introducere I Am Vanessa Guillen-forslaget anden gang.
Vi håber, vi får støtten til, at det stemmes igen Huset og Senatet
og skrives under af præsidenten og bliver lov.
Hvordan har du det?
Lidt bedre.
-Okay. -Bed Lupe om at spise.
Ja, se her.
Spis den frugt.
Det er sundt.
-Okay, lad os tale senere. -Sig tak for alt til Natalie.
Ja.
-Okay, mija. Hej. -Du er i mine bønner.
-Farvel. -Farvel.
"Hvad er retfærdighed?"
Retfærdighed er ikke bare at fængsle
eller drage personen, der var med i mordet, til ansvar.
Det handler også om fairness.
Hej, Speaker. Mayra Guillen. Godt at se dig igen. Det er længe siden.
-Vi lovede jer det. -Tak.
-Godt at se dig. -Hvordan går det, kære Lupe?
Godt at se dig igen.
Vi får aldrig Vanessa tilbage, men jeg tror, at hvis det var min datter,
så er det bedste, du kan gøre at få en lov i dit navn
og ændre historien med den lov, og det ville være retfærdighed på en måde.
God eftermiddag, alle sammen.
Som Speaker er jeg stolt af at støtte Jackie Speiers I Am Vanessa Guillen Act.
Tak, fordi I hjælper os med at holde løftet, vi gav for et år siden
til familien om, at vi ville lave en lov, og at den ville gøre en forskel.
Vi må være stemmen og forandringen og ære min søster.
Vi er her for at sikre, at hendes navn ikke glemmes.
Denne ændring skal ske, og den skal ske nu.
-Min mor siger hej. -Åh, tak.
-Hun takker dig for at være her. -Tak for det.
Se lige mine fødder.
Hvorfor tog du de sko på?
Det ved jeg ikke.
-Kan vi tage et billede derovre? -Ja. Det ville jeg. Kom.
-Vi tager et hurtigt billede. -Ja.
Okay, et.
Vi har set senatorer og kongresmedlemmer
kæmpe for det her i et årti.
Og hvert år er loven død. Den bliver et: "Vi vil ikke tale om det."
Jeg har en megafon, og jeg skal sikre mig,
at alle hørte om det, og reporterne ved det.
Det dør ikke på min vagt. Der skal ske en forandring.
Og den her maskine er i gang nu, og vi skal få det lavet til lov.
I har været meget stærke til at overbevise Kongressen om, at nogle medlemmer,
som støttede det sidste år, ikke støtter det i år,
så tal med dem.
Vi har møder med kongresmedlemmer for at forsøge at overbevise dem om
at sige ja til lovforslaget.
Lige nu håber vi, at der stemmes om det, før året er slut, for hvis ikke
skal vi starte helt forfra næste år.
-Hej. -Hej, senator.
Natalie Khawam. Det er godt at se dig igen.
-Og det er Mayra Guillen. -Mayra.
Det er vigtigt, at vi holder presset oppe,
og at vi sikrer, at det her er et mainstream-problem.
Vi håber og tror på, at lovforslaget vedtages i år.
Der er støtte bag det her.
Og for mig var vendepunktet din søster.
Når jeg ofte taler om Vanessas mord,
kommer der mange minder tilbage.
Så at skulle gentage de ting igen og igen, det er hårdt.
Når man lider det tab, du gjorde på så forfærdelig en måde,
er det menneskelige instinkt at gøre, hvad Bibelen kalder
at "forbande mørket." Det hellige instinkt er at tænde et lys.
Det gør du, så det ikke sker for nogen igen.
-Ja. -Rørende.
Der var mange op- og nedture med,
hvem jeg følte var på det gode hold, og hvem der ville kæmpe imod os.
Militærets grundlæggende etik
er at beskytte sine kolleger og underordnede, ikke at udnytte dem.
Ja.
På trods af al momentummet, er der stadig stor modstand
blandt senatorer og kongresmedlemmer på Senatets Armed Services-komité
og Husets komité mod at lave en grundlæggende reform.
Den viljekraft, Vanessa havde, tænker jeg altid på.
Jeg gør det i hendes minde.
Men jeg hader at være langt væk fra min familie i så mange dage,
især fra min mor.
Hvordan har du det?
-Okay. Det er bare frustrerende. -Ja, meget.
For det at rejse frem og tilbage til D.C. og ikke have noget konkret…
Vi venter på, det bliver til lov.
-Så… -Ja.
Regeringen arbejder ikke hurtigt.
Desværre er den designet til at arbejde langsomt.
Mange gange får man én chance for lovgivning,
for hvis der stemmes om forslaget, og det fejler,
er chancen for at få stemt om det igen bare ikke høj.
Så lige nu er der nogen modstand mod det.
Timing er det vigtigste, og jeg ved ikke, hvornår det sker.
Lupe stod så meget frem, at det påvirkede hende følelsesmæssigt.
Så jeg forsøger at fortælle hende, at jeg er stolt af hende.
Jeg fik først chancen for at sørge nu.
Derfor har det været hårdt.
Jeg prøvede at gøre det på den rigtige måde.
Men der ingen rigtig måde at sørge på.
Og den angst, der opbygges…
Nu bliver jeg nervøs, uanset om det er en eller to personer…
Det er noget, der nu påvirker mig i min dagligdag.
Det har været overvældende.
Jeg har trukket mig fra mange ting,
mine venner
og fodbold.
Jeg husker tilbage, til da jeg spillede fodbold med min søster,
og at jeg aldrig kan gøre det igen.
Jeg prøver at få det, som jeg havde før,
men efter du gennemgår mange ting,
så ser du verden på en anden måde.
Vi har alle brug for en pause.
Især for vores mentale helbred.
Jeg opgiver ikke min søster.
Jeg kæmper for hende, selv hvis det er i baggrunden.
Lupe blev tvunget til at blive voksen.
Nu skal hun i skole igen og fokusere på at få det normalt igen.
Hun fortjener at nyde sit liv.
Jeg skal bruge 300 ord til i min stil. Jeg tror, jeg skrev den godt.
Jeg kan gennemgå det. Send den til mig, når du er færdig, så læser jeg den.
Jeg kan lide dit pandehår, Lupe.
Natalie arbejder hårdt, mer er også en sjov person.
Jeg har altid sagt: "Du er ikke en ni til sytten-advokat,
hvor jeg ikke kan ringe til dig efter klokken 17."
-Hallo? -Det er Mayra og mig, Natalie.
Hun overtog min telefon, Landy.
Hun har været der for mig,
ikke kun som en advokat, men som en god ven,
og hun har endda behandlet mig som en datter,
så jeg sætter stor pris på hende.
Tak, Landy. Vi snakkes ved.
-Okay. -Farvel.
Det er ikke bare et job for mig.
Det er et engagement,
og mit engagement til min familie er lige så stærkt.
Mine forældre er fra Libanon, og vi rejste på grund af borgerkrigen.
Min far ønskede, jeg hjalp andre og sagde:
"Du giver tilbage til det land, der gav til dig."
Jeg er stolt af at være libaneser, men jeg er amerikaner i mit indre.
Far, skal lyset være slukket?
Jeg prøver at få beatet.
Som immigrant vil du hjælpe andre immigranter. Det er et kald.
Det handler om at blive en stor familie på en mission.
Senator Kirsten Gillibrand kamp med Pentagon om at ændre,
hvordan ofre for seksuelt overgreb i militæret behandles,
er over en stor forhindring.
Bare så du ved det, en opsummering,
Gillibrand-forslaget er vidtstrakt.
Vores lovforslag var kun om seksuelt overgreb i militæret.
Det var vores fokus. Hendes er på, at alle forseelser
fjernes fra kommandovejen. Vi fokuserede kun på seksuelt overgreb.
Da vi endelig fik Jackie Speier til
at stå for I Am Vanessa Guillen-forslaget,
blev de nærmest konkurrerende lovforslag.
Selv det i Senatet og det i Huset.
Alle tænkte: "Hvilket et vil vi have?"
Så alt er ændret nu.
Vi skal mødes med senator Gillibrand, men vores mål er at samarbejde.
At få en lov vedtaget.
Senator Kirsten Gillibrand har et forslag i Senatet,
som hun har arbejdet hårdt på. Jeg har et forslag i Huset.
Begge forslag fjerner sager om seksuelt overgreb fra kommandovejen.
De ligner hinanden, men er ikke identiske.
Så det, der skal ske i denne proces,
er, at vi laver én version.
Godt at se jer. Tak, fordi I er kommet.
I må være trætte af at rejse til Washington igen og igen…
-Det er en oplevelse. -Og forlange retfærdighed.
Det er et kald. Det kræver al ens tid,
men det arbejde, du har gjort med at samle mange mennesker
bag denne idé, er meget vigtigt. At stå frem ved at komme til Washington,
banke på døre, kræve møder med senatorer. Det virker og er vigtigt,
Men folk skal ikke fejre det, der er i Husets version.
Det er et godt første skridt. Vi er stolte af arbejdet indtil nu,
men det er ikke nok.
Den indeholder seksuelt overgreb og chikane, men Vanessas sag er ikke med,
for det inkluderer ikke mordsager.
Det skal vi være klare omkring, fordi desværre
sker der bag lukkede døre, at de fjerner reformer,
som Forsvarsministeriet ikke er komfortabel med,
og der vil være fire mænd i det konferencelokale,
og de støtter ikke hele Vanessa Guillen Act.
Vi skal virkelig presse på, så de insisterer.
Jeg er helt enig.
Den familie har været gennem et helvede,
og de prøver at give en stemme til deres myrdede søster og datter.
Det er vigtigt, at hendes sag havde haft
det her uafhængige retssystem.
At have deres støtte og en koalition
af lederne i Huset og alle os i Senatet
er et afgørende aspekt ved at få denne lovgivning vedtaget.
Vi beslutter at forene de to forslag, finde sammen,
så vi har Husets og Senatets støtte,
og det er et godt træk strategisk.
Så alt er… Jeg siger altid: "Du kan have alle mulige planer,
gå op på bakken og indse, hver dag er en ny dag."
-Forbliv stærk. -Ja.
Vi gør det her. Tak for dit lederskab.
-Tak. -Tak for al din støtte.
I dag annoncerer vi
Vanessa Guillen Military Justice Improvement
Increasing Prevention Act.
Senator Gillibrand og jeg har dedikeret mere end ti år på
at rette op på det her.
Vi vedtager lovforslaget i år.
Vi er tæt på slutningen.
Det er sidste halvleg. Hvis det ikke lykkes, er det forbi.
Det er sidste chance.
15. DECEMBER, 2021
Skubbet for at ændre militærets håndtering af sager om seksuelle overgreb
er på vej mod at blive lov.
Huset godkendte onsdag National Defense Authorization Act,
som indeholder I Am Vanessa Guillen Act.
Nu skal lovforslaget til Senatet, før det når til Det Hvide Hus.
Sådan.
Lovforslaget blev vedtaget i Huset.
Nu venter vi bare på afstemningen i Senatet.
Det er skørt.
Når ting som de her sker,
kan jeg ikke sove så meget, som jeg vil. Jeg er bare nervøs
og vil have det overstået,
så jeg hader at gøre det, men jeg kan heller ikke lade være.
Okay. Tak.
Så…
Også kinderne.
Gør det, du vil.
Jeg kan lide det hvide under dit øje og øjenlåg.
-Ja. -Ellers ville mine øjne være lukkede.
Det ville ligne, jeg lukker øjnene på billeder.
Jeg vil være positiv, men jeg må beskytte mine klienter
og deres forventninger.
Det ville være surt, hvis de giver os så meget håb,
og det så falder til jorden, men du ved aldrig.
Lovforslaget indeholder historiske reformer om,
hvordan militæret efterforsker og forfølger seksuelt overgreb.
SENATET
Navneopråb.
Hr. Wyden, nej.
Hr. Hoeven, ja.
Fru Hyde-Smith, ja.
Hr. Durbin, ja.
Hr. Warner, ja.
Fru Ernst, ja.
Hr. Whitehouse, ja.
I denne afstemning er der 80 ja. Der er 10 nej.
Der er enighed om forslaget.
JA 89 NEJ 10
For første gange er lovgivere enige om lov,
der giver sager om seksuelt overgreb i militæret
til en uafhængig anklager uden for kommandovejen.
Det er "historiske reformer" for, hvordan militæret efterforsker
og forfølger seksuelt overgreb.
Mange har rost denne nye lovgivning
som en stor ændring, et stort skridt fremad.
LOVFORSLAGET ER VEDTAGET #JEGERVANESSAGUILLEN
TILLYKKE. VANESSA VILLE VÆRE SÅ STOLT AF DIG!
HVIL I KRAFT, SØSTER. I DAG, I MORGEN, ALTID.
STOR RESPEKT MAYRA DIT HÅRDE ARBEJDE GAV POTE!
-Tillykke. Du gjorde det. -Tak, Nana.
"Vi." Jeg kunne intet gøre uden dig.
I lige måde.
-Tak. -Jeg er stolt af dig.
Arbejdet har varet i over ti år.
Nu vi har opnået det… Jeg spørger mig selv:
"Hvordan gjorde vi det?"
Det viser, den drive, familiekærlighed kan have,
og det beviser, at hvis du vil flytte bjerge, så kan du.
Præsident Biden underskrev en ordre om at gøre seksuel chikane
til en forbrydelse i militærloven.
Det er historiske ændringer og et skridt fremad
i en årtier lang kamp for reformer.
Vi lavede milepælsreformer i militæret for at afslutte
den epidemiske seksuelle vold og chikane i hæren.
Jeg er bare så stolt af Mayra, fordi hun havde modet,
selvom hun ikke kan lide at have øjne rettet mod sig.
Nu det er blevet en lov, føler jeg,
at Vanessa ikke døde forgæves.
Det utrolige ved det her er, at vi så en familie
der stod imod og skabte forandring.
Senator Gillibrand, du sagde: "Der er store reformer,
men det går ikke langt nok," og du stemte imod. Hvorfor?
Vi havde en stor mængde støtte, og desværre valgte konferenceudvalget
at fastholde en enorm mængde af autoritet inden for kommandovejen.
At kunne afskedige folk, beslutte hvilke beviser, der tillades,
hvilke ekspertvidner, der tillades, endda udpege dommer, jury,
anklageren, forsvareren.
Det hele bestemmes af en kommandør.
Beslutningen om at retsforfølge eller ej.
Det er det eneste, en uafhængig anklager kan bestemme,
men det er et positivt skridt, for det er begyndelsen på
et system, der kan blive uafhængigt.
Vi må fortsætte med at gøre modstand.
Vi må fortsætte med at forklare, hvorfor et skridt ikke er nok,
at hele systemet skal fikses.
MAJ 2022
Sig hendes navn!
Vanessa Guillen!
Sig hendes navn!
Vanessa Guillen!
Vanessa!
Til stede!
-Vanessa! -Til stede!
Vanessa!
Til stede!
Jeg kan sige så mange ting. Det er to år siden nu,
og det føles, som var det i går. Lang historie kort, lovforslaget er nu lov.
Det krævede meget hårdt arbejde, og der er stadig mere at gøre
på vegne af Vanessa og mange soldater,
som lige nu lider i stilhed.
Så i år er jeg i D.C. igen. Vi forsøger at få et nyt forslag igennem
med alle de bestemmelse, vi foreslog det første år,
og tak, alle sammen, fordi I kom i dag. Det betyder meget.
Vanessa Guillens eftermæle vil blive defineret som
personen, der ændrede processen.
Jeg har sagt, at militæret kun var én skandale væk fra ægte reform,
og desværre var Vanessa den skandale.
Hvis hendes familie forblev tavs,
ved jeg ikke, hvor vi ville være i dag.
Den pris, de betalte, er uendelig, men det er deres indvirkning også.
Guadalupe Guillen.
I de sidste par måneder af mit liv har jeg dimitteret high school.
Og på det seneste har jeg spillet fodbold.
Jeg vil ind i journalistik og gå på college og få mit diplom
og gøre mine forældre stolte, gøre min søster stolt.
Jeg voksede meget som person. Især inden for politik.
Jeg kan se mig selv stille op til valg en dag
og fortsætte med at bruge min stemme for at få positive ting gennemført.
Det er et mirakel, at vi kunne gøre det efter så mange årtier,
hvor lovgivere har forsøgt.
Det er vildt, for da vi begravede hende her, var der helt tomt.
Nu er der fyldt.
Tja, vi skal alle dø. Men vi skal ikke dø som følge af mord.
Nu må jeg bare erkende,
at jeg måske aldrig får at vide, hvad der hændte min søster.
Det har lært mig så meget at gennemgå denne hårde rejse.
Tiden går hurtigt. Livet er kort,
og mens du lever dit liv, skal du værdsætte hvert øjeblik.
RETFÆRDIGHED FOR VANESSA
Mit lille stykke af himlen, min Vanessa,
i mit hjerte og alle andres hjerter rundt om i verden…
…fordi alle lærte hende at kende.
Nu forstår jeg, hvorfor jeg følte noget særligt for min datter.
Fordi Gud lånte hende til mig i et kort stykke tid.
Hun havde allerede en skæbne, og hun havde et formål.
STÆRKERE SAMMEN
HYL FORMÅLET HYL FOLKET OG HYL SAMMENHOLD!
STÅ FREM
Guillen-familien sagsøgte Forsvarsministeriet for $35 millioner.
Cecily Aguilars retssag er gentagne gange blevet forsinket.
Hun nægter sig skyldig.
Hæren fastholder, de ikke først fandt beviser for seksuelt overgreb,
eller at Aaron Robinson begik seksuelt overgreb Guillen.
Tekster af: Niels M. R. Jensen