Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Joka vuosi eräänä hyvin erityisenä iltana -
tarinan mukaan hilpeä vanha mies lentää punaisessa nutussaan halki ilmojen -
vieden lahjoja, naurua ja iloa luokse maailman lapsien.
USKON JOULUPUKKIIN
Jotkut uskovat häneen ja jotkut taas eivät.
176 PÄIVÄÄ JOULUUN…
"Siispä sanon, Jumala siunatkoon Amerikkaa, totta kai…"
"Siispä sanon, Jumala siunatkoon Amerikkaa,
totta kai, mutta siunaako Jumala myös eri näkemyksiämme?"
Tai ehkäpä "vapauttamme".
"Jumala siunatkoon vapauttamme sen kaikissa muodoissa." No niin.
Kyllä. -"…sen kaikissa muodoissa." Kas noin.
Kyllä, se sopii oikein hyvin.
Selvä, kiitoksia.
Saan sen haastattelun Mallardeilta syksyn muotimalliston juttua varten.
Ja minä lähetin Grantille itsenäisyyspäivän juttuni.
Nyt panit paremmaksi.
Se oli helpoin artikkelini koskaan. Se syntyi kuin itsestään.
Ihan paras juhlapäivä!
Lisa! -Niin, Grant?
Lähetitkö jo juttusi? -Lähetin, Grant.
Mainitsitko hodarit?
Kyllä vain.
En malta odottaa, että näen juttuni vieressä nakkimainoksia.
Niillä maksetaan laskut.
Mainitsitko myös lasketteluhousut?
Jutun aiheena on 4. heinäkuuta.
Jutellaan.
Uskalsit mainita Grantille nakit.
Olet sankarini!
Ai niin. Minun pitää lähteä hakemaan Ellan mehiläisasu lauantaiksi.
Eikö nyt ole Robertin vuoro?
Ehdotin hakevani asun. Viikonloppusuunnitelmat ovat yhä voimassa.
"Itsenäisyyspäivä.
Vuoden paras juhlapäivä."
Neljäs heinäkuuta ei koskaan petä.
Kesän juhla on silkkaa hauskanpitoa, pelien pelailua,
paraateja, konsertteja, hampurilaisia,
hodareita ja tulisia hiilloksia taivaalla.
Ei tarvitse kypsentää kuutta tuntia kalkkunaa.
Ei pitkiä ajomatkoja lumisilla ja jäisillä teillä,
ei painetta tuhlata rahaa,
minkä takia se päihittää joulun täysillä.
"Päihittää joulun?"
Tosi säälittävää. Kuka tämän on kirjoittanut?
Hei, Assan. Haen sinut 30 minuutin päästä.
Myyntitiski pitää pystyttää.
No niin, kiitos. Heippa.
ITSENÄISYYSPÄIVÄN TIVOLI
Äiti, pidetään kiirettä!
Odota. Ottaisitko loputkin asustasi?
Mikäs se Robertin tilanne olikaan?
Hänellä olikin vähän aikataulupulmia.
Hän on järvellä uuden tyttökaverinsa kanssa.
Pikku pulma vain siis. -Äiti, tuntosarvi.
Oi.
Tiedätkö mitä? Kas noin.
Se pysyy siinä.
Mennään jo.
Ella! -Tulkaa!
Kyllä me ehdimme! Ei tässä hätää.
No niin, kiitos.
Ei hätää. Ehdimme ihan hyvin.
Aikaa on ainakin 25 minuuttia.
Se ei riitä. Tulkaa nyt.
Hei, Ella!
Kun se tonttu ei ole entisellä paikallaan.
Ymmärrän sen,
mutta ette voi syytellä naapuriasi ilman todisteita.
Hän iski siihen silmänsä heti, kun hankin sen.
Se suihkulähde oli aitoa vintagea. -Ai.
Tiedän, että hän otti sen.
Mutta tietäminen ja todistaminen ovat kaksi eri asiaa.
Kiistattomat todisteet ovat oikeusjärjestelmämme perusta.
Jos löydätte todisteita, soittakaa sitten minulle, vai mitä?
Katsotaan, mitä voimme tehdä. No niin.
Odottakaa. Tässä.
Tässä.
Päivänjatkoja!
Tänään on annettu arvokasta lakiapua.
Niinpä niin.
Vegaanihodareiden aika. -Seis. Paikka.
Me aloitimme vasta.
Älä nyt, Tom. Katso, miten hauskaa ihmisillä on.
Söpöjä miehiä minulle, söpöjä mimmejä sinulle. Meidän pitäisi kierrellä.
Ei juhlapäivänä tehdä töitä.
Töistä maksetaan. Tämä on vapaaehtoista.
Sinulle kyllä, mutta minut pakotettiin taas kerran mukaan.
Noin sitä pitää.
Hei, Marissa. -Hei!
Eteneekö ohjelma aikataulussa?
Luulisin. Vuoromme on noin klo 12.30.
Selvä juttu, kiitos. Muista olla mahtava mehiläinen!
Kiitos, äiti.
Oletteko valmiita?
Käydään tanssi vielä läpi ennen vuoroamme.
Pysykää yhdessä.
Lapset haluavat mennä liukumäkeen.
Hyvää itsenäisyyspäivää! -Kiitos samoin!
Marissa?
Äiti?
Voi ei.
Tom.
Hei.
Onko kaikki hyvin? -En löydä äitiä.
Voin auttaa sinua löytämään hänet.
Hän ei varmaan ole pukeutunut mehiläiseksi, vai onko?
Ei, ihan tavalliseksi ihmiseksi.
Aivan. Tuota…
Minulla on myyntikoju tuossa.
Jospa mennään sinne hetkeksi.
Et kai aio tarjota minulle karkkia?
En.
Kyllä karkki minulle kelpaisi. -Selvä.
Eikä, Tom. -Mitä?
Emme nosta kannetta nukkumaanmenoajoista.
Hän ei tarvitse lakineuvontaa. Äiti on hukassa.
Selvitän, mihin voi tehdä ilmoituksen.
Minä menen. -Mitä?
Jääkää tänne, jos äiti tuleekin. -Ethän hae sitä hodaria?
Älä viitsi, Tom. Saatan ostaa limsankin.
Pyydä tekemään ilmoitus, jos et löydä…
Odotetaan sitten tässä, kunnes hän palaa.
Olen Tom. -Tiedän.
Ethän pistä minua? -Minulla ei ole piikkiä.
Onneksi.
Tanssiryhmäni esiintyy pian. -Mitä jos vien sinut sinne?
En tiedä, minne he menivät. -Eivät siis lavalle?
Vasta myöhemmin.
Selvä. Odotetaan sitten, mitä Assan saa selville.
Mitä tuolle tapahtui?
Se meni rikki. -Anna, kun katson.
Onko se oikeasti niin vaikeaa, että tekee niin kuin lupaa?
Robertia ei ole ohjelmoitu ihan siten.
Ei koskaan ollut.
Pitele tätä.
Haloo? -Hei.
Tarvitsetko lakineuvontaa? -Sinä saatat tarvita.
Anteeksi?
Miksi tyttäreni on kojussasi? -Äiti!
Onko hän sinun? -Taitaapa olla.
Oletko kunnossa?
Eksyin. -Hän harhaili täällä yksin ja…
Hänen kaverinsa lähti etsimään sinua. Hän korjasi pantanikin.
Ai, sehän ystävällistä.
Onneksi löysitte toisenne.
Meidän pitäisi etsiä Marissa. -Haluatko tulla katsomaan tanssiani?
Ai, no tuota…
Tuota…
He esiintyvät puoli yhdeltä. Jos siis olet vapaa.
Kyllä, totta kai haluaisin nähdä tanssisi.
Kiva. -No niin, kiitos.
Kaikin mokomin.
Olipa kumma juttu.
Söpö tyyppi vei lapsesi. Sepäs sattui.
Ei siellä ollut ketään. -Missä?
Hodari- vai löytötavarakojulla?
Ne olivat vierekkäin. Tämä maksoi 1,99.
Hukkasit sen lapsen!
Hyvä, Ella!
Kiitos kaikille.
Menikö joku lapsi taas hukkaan? -Ei.
Jos sitä kojutyyppiä etsit, hän on tuolla.
Hän tuli.
Niinpä. Menisit kiittämään.
Kiitin jo.
Menisit kiittämään uudelleen.
Ja heilauta pari kertaa hiuksiasi.
Ella tulee pian. -Minä vahdin Ellaa. Mene nyt.
Mene.
Mene. Muista heilautus.
Juuri noin.
Tosi söpö. Olkaa hyvä vain.
Sinä tulit.
Lupasin tulla, enkä voinut olla pitämättä sanaani.
Aivan.
Halusin vielä kerran kiittää, kun huolehdit tyttärestäni.
Se oli todella ystävällistä.
Ja anteeksi, jos epäilin sinua joksikin hyypiöksi.
Ymmärrän kyllä.
Tänä vuonna on paljon lastensieppauskojuja. Kumma juttu.
Mikä se myyntikojusi olikaan?
Tarjoan ilmaista lakiapua. Olen juristi.
Ai sittenkin hyypiö.
Ei, vaan olen niitä harvoja hyviä juristeja.
Olen Tom.
Lisa.
Mitä teet työksesi, Lisa?
Kirjoitan.
Äiti, tule!
Jäättekö katsomaan ilotulitusta?
Totta kai.
Tiedän hyvän paikan. -Yleensä menemme…
…tuuliselle tasangolle?
Kas.
Kumma, ettemme ole nähneet siellä aiemmin.
Ehkä emme tienneet, mitä etsimme.
Tuo oli violetti. -Tosi hieno.
Pidin siitä violetista.
Tuota…
Onko sinulla jotain lempiravintolaa?
Kyllä.
Sanoin kyllä, ja se toi minut Denveriin.
Kiva, että olet täällä. Hei!
Joku yrittää vihjailla jotain.
Karkki vai kepponen?
Ella, hidasta vähän!
Huti meni!
Kas noin.
Rakastan sinua. -Niin minäkin sinua.
Minäkin rakastan sinua.
Hyvää yötä. -Hyvää yötä.
25 PÄIVÄÄ JOULUUN…
Jo viisi kuukautta.
En ole ikinä tainnut nähdä sinua noin onnellisena.
On se ollut aika taianomaista.
Niinpä. Ja jestas, miten Ella palvoo Tomia.
Sanopa muuta.
Mikä minulta menee ohi?
Mitä tarkoitat?
Hän on liian täydellinen. Mitä en tajua?
Lis.
Nyt et kyllä jänistä ja ala katua romanssianne.
Mikä voisi mennä pieleen? -Luoja!
Anteeksi, en huomannut sinua. Oletko kunnossa?
Olen, yllätyin vain. Siinä kaikki.
Jouluna saa liioitella, eikö niin?
Niinpä. No niin, mennäänpä sitten. -Kiitos.
Hyvää joulua!
Ehkä voisin sanoa niin jouluartikkelissani.
Käskikö Grant sinua kirjoittamaan jouluartikkelin?
Voi veljet. Sen haluan kyllä nähdä, mitä siitä tulee.
Oi että, miten herttaista.
Hei, Assan. Onko kaikki hyvin?
Ehdottomasti, hyvät naiset.
Minä voin ottaa takkinne.
Saammehan ne takaisin?
Toki. Tom vain halusi teille mukavan olon.
Ahaa, selvä. Tosin pelotat minua vähän.
Tietäisitpä vain. -Mitä tarkoitat?
Tervetuloa jouluun.
Olemmeko oikeassa paikassa?
Hei! Anteeksi, tuli vähän kiire. Tervetuloa.
Hauskaa joulua!
Hei, Sharon. -Hei.
Hei. Hyvää joulua.
Mitä on tekeillä? Onko tämä todellista?
Kyllä on, hela hoito.
Voitit takuulla kisan, johon osallistuit.
Haluan vain juhlistaa joulun aikaa.
Näytä heille se kuvaseinä. -Aivan. Tännepäin.
Minulla on koko sarja.
Ajattelin, että voitaisiin ottaa pari potrettia itse joulupukin kanssa.
Selvä. Eli #korvatunturikuumetta.
Vedätättekö te minua?
Hou, hou, hou!
Sharon, oletko tässä mukana?
Älä minua katso.
Etkö tykkää?
Olen aika kuuluisa siitä, etten tykkää.
Emmekö ole puhuneet tästä?
Olisin kyllä muistanut, jos olisit sanonut niin.
Teetkö näin joka vuosi?
Teen.
Mutta ketä varten?
Minua. Ja tänä iltana teitä varten. Enimmäkseen ihan vain joulun takia.
Se on muistutus siitä, että pidän yllä joulun tunnelmaa.
Eikö tarralappu jääkaapin oveen riitä?
Tämä on vähän kuin jättimäinen tarralappu.
Mutta eikö tällainen ole kallista?
Ei.
No joo, kaitpa se on, jos laskee kaiken yhteen.
Mutta monet koristeet ovat olleet minulla aina.
En sentään osta uusia joka vuosi.
Mutta ne ovat silti tavaroita, joita joulu saa ostamaan.
Ei kai kukaan muuten hankkisi pähkinänsärkijää -
tai pehmoleluporoa, ellei joulua olisi.
Ei, mutta ei koristeluun ole pakko tuhlata rahaa.
Pidän itsetehdyistä koristeista. Kyse on joulun hengestä.
Tämäkö se viikonlopun työprojektisi oli?
Niin. Tämä oli kiva osuus.
Raskainta oli järjestellä kaikki työkamani pois tieltä toimistoon.
Mikset vain kertonut minulle?
Halusin yllättää sinut.
Siinä kyllä onnistuit.
Minä kasasin junaradan yksin.
Toivottavasti sait Tomilta tarran.
Kyse ei ole vain koristeista.
Joulun odotukseen kuuluu myös kaikenlaisia tapahtumia.
Kaupungissa on vaikka mitä ohjelmaa. Katsokaa.
Olette varmasti käyneet niistä joissain.
Olen käynyt niissä kaikissa.
On joulukuusen valojen sytytystä, yhteislaulua, joulunäytelmiä…
Jo kaupungilla kävelystäkin saa kivasti joulun energiaa.
Saa vai? -No kuule.
Et siis pidä joulusta,
mutta anna minun näyttää, miten hauskaa se voi olla.
Ella voisi kyllä tykätä näistä jostain.
Niin.
Onko Ella isänsä kanssa tänään?
Jep, he aikovat osallistua johonkin kelkkakisaan pahvilaatikoilla.
Varmaan yksi juttu ratkaisee. Jeesusteippi.
Jeesusteippi? -Tiedättekö, mitä sanotaan?
Jos ongelma ei ratkea jeesusteipillä, sitä ei ole tarpeeksi.
Kerron tuon heille.
Ai niin, ei tässä vielä kaikki.
Lisää ruokaako?
Niin. -Voi veljet.
Saako olla kurpitsapiirakkaa?
Raivaan sille tilaa. -Minä myös. Pois tieltä, riisipallot.
Kiitos.
Heippa sitten. -Heippa.
Tilasitteko Pashalta kyydin? -Lisan nimellä.
Lisa ei siis pidä joulusta.
Aistin sen.
Hän ainakin kestää sen. -Niin.
Et silti maininnut joulupukkia. -En ollut siihen vielä valmis.
Ehkä saan hänet innostumaan.
Oletko kunnossa?
Ei tässä hätää. Anteeksi. Aja vain.
Hänellä on vain vähän mietittävää.
Poikaystäväni rakastaa joulua.
Minun poikaystäväni! -Se oli tosiaan vähän yllätys.
Mitä minä nyt teen? Teenkö bänät ja otan hänet takaisin tammikuussa?
Älä nyt. Olette unelmapari. Kai pienen hauskanpidon kestät.
Tuo ei ollut hauskaa. Tuo oli outoa.
Kaikki ne koristeetkin. Hän käytti niihin kokonaiset kolme päivää.
Hän vain paneutuu asiaan täysillä. Tyypillinen juristi.
Miten hän, joka ei arkisin ehdi tehdä mitään,
ehtii jouluna tehdä vaikka mitä?
Se siinä hienoa onkin.
Kaikki se, mitä hän puhui rekiajeluista, jouluelokuvista ynnä muusta, tarkoittaa,
että saatte nähdä toisenne joka ikinen päivä.
Juhlistaaksemme joulua.
No, se haaste siinä tietysti on.
Ja tiedän täsmälleen, miten hyppäät suoraan syvään päähän.
Annapa puhelimesi.
Anna puhelimesi tänne. Kiitos.
Kyllä! Hyvä tuli.
Kiitos avusta, Spielberg.
Rakensin junaradan.
Just joo.
Tuo oli Lisalta.
Ikävä juttu. Teillä oli kivaa niin kauan kuin sitä kesti.
Ei. Hän haluaa, että näytän, miten tehdään itse koristeita.
"Huomenna Ellan koulun jälkeen. Haluan antaa joululle mahdollisuuden."
Kas. Jäi vähän eri fiilis, kun he lähtivät.
Se on sitä joulun taikaa.
Pitääkin käydä aamulla hakemassa varakoristeet varastosta -
ja käyttää niitä hänen kuuseensa. Teknisesti en tuhlaisi rahaa.
Menet töihin huomenna.
Voin pitää saikkua.
Sinäkö saikkua?
Mihin se muuten ilmoitetaan? Soitanko jollekin hoitajalle?
Onko meillä firmassa sellaista? -Soita avustajallesi.
Aivan. Soitan hänelle.
Tom. -Niin?
Vedä vähän henkeä.
Vähän enemmän.
Vastaa nyt vain Lisalle.
Ai niin, aivan. Vastaan vain…
No niin.
Nähdäänkö jo klo 11? Pidän vapaapäivän.
No?
Hän ehdottaa huomista. Maanantaita.
Huomisiltaako?
Koko päivää.
Halleluja! -Te tytöt huudatte liikaa.
Mutta Pasha, nythän on joulu.
VALMISTELE KORISTEET LISAN JOULUKUUSTA VARTEN!
Hei! -Tom.
Lisa, oletko lähdössä?
Luulin, että tulet yhdeltätoista.
Anteeksi. Lähdin käymään varastolla ja tuumin, että jos olet jo jalkeilla…
Joudun käymään toimistolla.
Etkö tee tänään kotona töitä? -On henkilökunnan kokous.
Tarvitaanko noita kaikkia?
Auton luona on vielä kaksi laatikkoa.
Pärjäätkö täällä yksin?
Ilman muuta. Minun pitää vain käydä läpi kaikki varakoristeeni.
Onko teillä koristeita? Katsotaan, paljonko niitä on yhteensä.
Tuossa on joululaatikkoni.
Hienoa. Käyn läpi laatikon ja koristeet.
Mene sinä vain töihin. Älä huoli.
Keittiössä on vielä kahvia. -Onko teillä kaakaota?
Milloin olet alkanut juoda kaakaota? -Kaakao.
Se on yksi joulun monista iloista.
Ahaa, selvä. Ei, meillä ei ole kaakaota.
Voin hakea sitä.
Selvä. -Selvä.
Menen nyt töihin.
Alahan mennä vain.
Tarvitaan lisää klikkauksia. Juttuja ei avata. Jos niitä ei avata,
töitä ei ole.
Pitää näyttää jotain, mikä saa heidät lukemaan -
ja siirtymään seuraavaan. Lisa, kuunteletko?
Kyllä, Grant.
Hienoa. Eli meidän pitää kehitellä uusia ideoita.
Heitellään lisää ideoita.
Joku ehdotti juttua hipstereiden kiipeilykerhosta.
Ja Glennillä on joku pakkomielle ASMR:stä. En edes tiedä, mitä se on.
Onneksi hän ei ole nyt täällä. Aioin nimittäin…
Joulu. Yhden miehen pakkomielle, yhden naisen painajainen.
Tadaa! Kaakaota!
Näyttääpäs hienolta.
Panin siihen pikku ripauksen muskottipähkinää potkua antamaan.
Onko minulla muskottipähkinää? -Ostin sitä.
Se on parasta vastajauhettuna.
Ihanko totta? -Kyllä.
Ei siis mitään tavallista kaakaota.
Ei, vaan ihan aitoa kaakaota.
Hups. -Vau.
Onpas tämä ihanaa. -Kas noin.
Näytänkö, mitä olen touhunnut? -Johda tietä.
Koristeet ovat valmiina ripustettaviksi. Piti lisätä vain pari koukkua.
Tarkistin valot, onko niissä johdot ja lamput ehjiä.
Ettei tule ikäviä yllätyksiä.
Ja raivasin joulukuuselle vähän tilaa tuolta nurkasta.
Joo. -No niin, tule.
Ja työpiste, jossa voidaan tehdä koristeita käsin.
Olet ollut ahkerana. -Tämä on hauskaa. Menikö töissä hyvin?
Joo. Tosin sain juttuaiheen, joka on vähän hankala.
Ella pääsee kolmelta koulusta. Mennäänkö lounaalle?
Joo. Juo kaakaosi, niin lähdetään.
Eikö teidän perheessä pidetty hauskaa jouluisin?
Vanhempani eivät oikeastaan ikinä pitäneet hauskaa.
Ehkä siksi, ettei kukaan heistä pitänyt tätä.
Ei. -Kulkuset?
Tämä on aika hieno. Katso tätä. Minulle.
Ai niin, tiedän yhden paikan, jossa tehdään joulumuffineja,
joiden kuorrutus… Anteeksi, kävele sinä tätä puolta.
Tämä on aika vaarallista aluetta.
Heitetään häntä! -Varo!
Alas! Mennään! Ei kuule onnistu, Freckles!
Joko olet miettinyt lahjatoiveita joulupukille?
On minulla pari ideaa. -Kuten mitä?
iPhone. -Ahaa.
En usko, että tontuilla on sellaista teknologiaa.
Osaavat he iPhonen tehdä.
Olen aika varma, ettei Korvatunturilla tehdä iPhoneja.
Korvatunturilla osataan tehdä mitä vain.
Mutta Tom, kuulin, että iPhoneen on ikäraja.
Joulupukin mielestä 11.
Yksitoista?
Eihän joulupukki tuo lahjoja yli 10-vuotiaille.
Sitä juuri tarkoitin.
Kuulin, että pukin mielestä 8-vuotias on liian nuori saamaan iPhonen.
Aivan. Äitisi on oikeassa, joulupukki tietää sinusta kaiken,
eikä hän voi tuoda lahjaa, johon et ole vielä valmis.
Hyvä on.
Hyvä on. Tulehan, niin haetaan se joulukuusi.
Teidän kotiinne sopii joulukuusi, joka on noin 180-senttinen.
Kuten esimerkiksi nämä tässä.
Tämä on ensimmäinen vaihtoehtomme.
Nyt vain tarkastajan pitää tarkistaa, ettei kuolleita oksia ole.
Hoituu!
Hyvä. Tarkista takaosa. Ne jäävät joskus huomaamatta.
Oksat näyttävät hyviltä. Se on täydellinen.
Sitten valintamme on tehty. -Se on ihana.
Mutta se ei ole vielä valmis. Onko huurruttaminen teille tuttua?
Ajatella.
Tosi huippua. Mitä muuta voidaan huurruttaa?
Vain joulukuusi tänään. Se pitää jättää tänne yöksi kuivumaan,
mutta mennään nyt viimeistelemään koristeet,
niin voidaan koristella kuusi huomenna, vai mitä? Tulkaa.
Katsos vain!
Oi että, niin sitä pitää.
"Grinch oli jäänyt kiinni, kun tyttö pikkuinen -
oli herännyt ja noussut hakemaan vettä kupposen.
Hän katsoi Grinchiä ja kysyi:
'Miksi, joulupukki? Miksi varastat joulukuuseni? Miksi?'
Mutta koska Grinch oli ovela ja kiero,
hän valheen suustaan luikautti, se vanha liero:
'Kuulehan, lapsi-kulta…'"
Hyvää joulua.
Oli melkoinen päivä.
Piditkö siitä?
Pakko myöntää, että pidin.
Niinkö?
Niin. Mutta eniten siksi, että olimme yhdessä,
ja meillä on aina kivaa yhdessä.
Niin, mutta joulu tekee siitä vielä taianomaisempaa.
Joulu sai tämän aikaan maanantaina.
Aivan.
Ai niin. On vielä yksi juttu, jonka tein, ja jota en ole vielä näyttänyt sinulle.
Voi veljet. Mitä vielä?
Tämä.
Mitä tuo on? Korianteria?
Ei. Tämä on misteli.
Ai. Olen kuullut siitä.
Pitääkö meidän tehdä jotain? -Pitää.
Tämä on tosiaan hyvä joulu.
KORISTELE JOULUKUUSI!
Se tuli, kun olin jo lähtenyt, eli en nähnyt sitä.
Laita se vain pöydälleni. Katson sen aamulla.
Hou, hou, hou! Hyvää joulua!
Muista jättää porkkanaa Petterille.
Huuruinen hei!
Onpa tosi nätti.
Eikö olekin?
Tom, takkisi. -Niin?
Otin yhden huurteisen liikaa.
Lupaan, että tuo oli viimeinen.
Tule sisään. -Selvä.
Ei tarvitse auttaa. Saan tämän.
Tätä en ole vähään aikaan nähnytkään.
Tässä olen minä sinun ikäisenäsi.
Mitä hiuksillesi tapahtui? -Joy-mummi leikkasi silloin hiukseni.
Onpa söpö.
Onko joulupukkia olemassa? -Mitä? Tietysti on!
Yksi poika koulusta sanoo, ettei ole, ja että vanhemmat ostavat kaikki lahjat.
Miksi hän luulee niin?
Hänen veljensä kertoi.
Vai niin. Veljet.
Mikä sen pojan nimi on? -Connor.
Oletetaan, että sinä olet joulupukki,
eikä Connor usko sinuun. Haluaisitko viedä hänelle lahjoja?
Miten hän ei voisi uskoa? Olenhan oikea ihminen.
Niin on joulupukkikin.
Jos Connor ei usko joulupukkiin, haluaisiko pukki viedä hänelle lahjan?
Eipä kai. -Ja se on sitten Connorin ongelma.
Mutta se ei ole sinun ongelmasi. Ei niin kauan kuin uskot.
Teen listan toiveista ihan varata.
Minusta se on hieno idea.
Valmiina? Kolme, kaksi, yksi.
Aivan ihana.
Tuo on nätein kuusi, joka meillä on ollut.
SAITURIN JOULU
Hän simahti.
Kuka, minäkö?
Oletko kunnossa?
Runosuoni tyrehtyi.
Juhlistit koko viikon joulua, etkä silti tiedä, mitä kirjoittaa?
En ole ikinä ollut näin hämmentynyt.
Teimme hurjan kivoja juttuja,
mutta miksi juuri tämän juhlan pitää olla niin tärkeä?
Lisa. -Niin, Grant?
Se jouluartikkeli.
Yritän vain saada sen täydelliseksi.
Joulupukki tulee pian, ja minun pitää saada mainoksia kaupaksi.
Hopi hopi. Hoidahan homma.
Asia selvä.
Tuon takia hän näyttää vähän Grinchiltä.
PÄIVÄLLINEN MINUN LUONANI
Sitten Ella kysyi, miten Scrooge kuoli mutta ei kuollutkaan.
Pari juonenkäännettä meni ehkä ohi, mutta hän ymmärsi yskän.
Hänhän rakasti sitä.
Kyllä. -Sehän mahtavaa.
Ei millään pahalla, Tom,
mutta yksi joulu ilman Saiturin joulua ei haitannut.
Nyt kyllä loukkaannun!
Puhun myös Ebenezerin puolesta. Hän on hyvin herkkä.
Olen pahoillani.
Tämä viikko on kyllä avannut silmäni.
Johan nyt, alat tykästyä joulupukkiin. Olen ylpeä sinusta.
Kiitos.
Ja kiitos, Tom, kun puhuit Ellalle joulupukista.
Olen aina pelännyt sitä keskustelua.
Miksi?
En halua viedä häneltä sitä iloa, että hän uskoo joulupukkiin,
mutta olisi kurjaa valehdella, enkä halua,
että häntä kiusattaisiin koulussa siksi.
Minua kiusattiin siitä kolmosella.
Yksi koppava rikas tyttö, Jennifer Alerdese, pomotti koko luokkaa.
Kun hän lakkasi uskomasta, muidenkin oli pakko.
Sinä jouluna olin viimeinen vastarannankiiski.
Traagista.
Voi pikku Sharon-rukkaa. Olen pahoillani.
Sanopa muuta.
Mutta entä jos hän on olemassa?
Ai joulupukkiko?
Mitä jos häneen uskovat ovat oikeassa -
ja epäilijät väärässä?
Siis kolmosluokallako? -Ei, vaan aina.
Että pukki on olemassa?
Niin.
Älä viitsi!
Ei kun oikeasti.
Tom.
Voi ei.
Uskotko siis, että joku tyyppi kiertää oikeasti yhtenä iltana koko maailman -
jakamassa lahjoja kaikille?
Vain lapsille, mutta kyllä.
Et voi olla tosissasi.
Uskot siis, että Korvatunturilla asuu mies -
ja tonttuja, jotka tekevät leluja.
Jep. Sen kaiken.
Mutta sehän on mahdotonta, Tom.
Juuri siksi lapset lakkaavat uskomasta, kun he alkavat ajatella loogisesti,
eikä se käy mitenkään järkeen.
Ei siinä logiikasta ole kyse. Vaan taikuudesta.
Ahaa. Siis sinäkö uskot taikoihin?
Joulun taikaan, kyllä.
No, mietitäänpä tätä vähän. -Tehdään niin.
Eli sinä uskot, että hänellä on reki, jota porot vetävät.
Kyllä.
Lentävätkö porot?
Lentävät. Joulun taian ansiosta.
Ja pukilla on säkissä miljoonia leluja.
Näin on.
Joulun taian ansiosta. -Muuten se ei onnistuisi.
En saa selvää, oletko tosissasi vai et.
Miten hän ehtii kiertää koko maailman yhdessä yössä?
Äläkä puhu taas joulun taiasta.
Toki se on osa sitä.
Mutta joulupukki elää ilmiselvästi eri aikaulottuvuudessa kuin me.
Että mitenkä? -Mieti nyt.
Hän kiertää maailman yhdessä yössä. Hän elää kauemmin kuin kukaan muu.
Kyse on ajan käsitteestä.
Hän elää omassa ajassaan. Ja me omassamme.
Mutta ansaitset elantosikin vetoamalla sääntöihin, todisteisiin ja järkeen.
Totta. Puhutaanpa järjestä. Ajatellaan sitä sinun kantiltasi.
Sinusta kyse on täysin sepitteisestä tarinasta,
josta yli kaksi miljardia ihmistä on samaa mieltä.
Ja että jokainen vanhempi Amerikassa on osa salaliittoa ylläpitääkseen valetta,
joka kerrotaan täysin samalla tavalla.
Se käy paljon vähemmän järkeen kuin se, että on olemassa henkilö,
joka toteuttaa joulun taikaa.
Mutta eiväthän kaikki vietä joulua.
Suurin osa maailman ihmisistä viettää.
Assan, olet muslimi. Onko sinulla jotain lisättävää?
Kävin tämän taiston vuosia sitten. Olet omillasi.
Assan viettää joulua. -Olen aika varma, että ei vietä.
Hän ei vietä joulua uskonnollisena pyhäpäivänä.
Puhun nyt joulupukin joulusta.
Kun huomaat hyräileväsi jonkun radiossa soivan joululaulun mukana,
se on joulun viettoa.
Kun olet lähdössä juhliin tai aiot tavata perheenjäseniäsi,
se on joulun viettoa.
Ne ovat vain velvollisuuksia, joita ei voi paeta.
Pako kuulostaa siltä kuin olisimme ansassa,
mutta emme me ole. Odotamme joulua joka vuosi.
Se on ainoa asia, joka tuo meidät kaikki yhteen.
Ja pitäisikö minun uskoa, kun sanot, että niin voimakas yhdistävä energia,
joka on läsnä kaikkialla yli maiden rajojen ja uskontojen,
ei ole jonkun oikean ihmisen ansiota?
No, minusta joulupukki joulun henkenä -
on totta, ihan kuten sinustakin.
Kyllä. Mutta en silti vitsaile nyt.
Minä uskon joulupukkiin.
Oletko kunnossa? -Kyllä hän on, älä huoli.
Aja sinä vain.
Kaikki hyvin, ei hätää. Aja vain.
Poikaystäväni uskoo joulupukkiin.
Vaimoni uskoo astrologiaan.
Emme puhuneet sinulle. -Anteeksi.
Kaksonen. -Tämä on ihan sekoa.
Niin, mutta oli hänen puheissaan kyllä perääkin.
Ne panivat miettimään.
Ei, Sharon, et kyllä ala. Pitäisikö minun olla kuin ei mitään?
Sanoit itse, että teillä oli tosi kiva viikko.
Niin, Tomin ja joulupukin kanssa.
Ja Ellan.
Voi ei. Nyt pitää saada kaksi ihmistä uskomaan, että joulupukki on satua.
Hän ei sännännyt ulos. -Ei hän kyllä riemastunutkaan.
Ei siitä kukaan riemastu. Toivot liikoja.
Luulin, että sinä pidit siitä.
Minä pidän sinusta. Sama sille joulupukille.
Pidätkö sinäkin minua hulluna?
En sanonut niin.
Jos emme saa ikinä tietää, onko joulupukkia olemassa vai ei,
uskon mieluusti, että on, sinun ja ystävyytemme vuoksi.
En ole siitä yhtä vakuuttunut kuin sinä, koska se ei ole minulle yhtä tärkeä.
Mitä teen? Joulukuusen valot pitäisi sytyttää maanantaina.
Joskus pitää olla valmis muuttamaan omia aikataulujaan -
toisten ihmisten vuoksi.
Haluatko kirjoittaa sikahyvän jouluartikkelin?
Taisit juuri löytää juttusi aiheen.
En usko, että voin tarttua siihen.
Älä heti sano ei. Mene pintaa syvemmälle. Tässä on tosi monta kerrosta.
Tämä päihittää jutun, joka syntyy kuin itsestään.
Kuin joulupukki kirjoittaisi sen.
Tärkeintä on, että rakastat häntä. -Niin.
Ja hän rakastaa minua. -Hyvä. Toivon niin.
Luota siihen, että hän hyväksyy sinut tuollaisena.
Hyvä on, minä yritän.
Hyvä. Kiitos. -No niin.
Tätä varten tontut ovat olemassa.
Kyllä. Olet paras.
Hyvää yötä. -Öitä.
Ovatko maanantain treffit vielä voimassa?
Maanantaina nähdään.
Miten kuusen valojen sytytys liittyy joulun taikaan?
Se pitää joulun henkeä yllä. Siitä joulun taika syntyy.
Ripustamalla valoja puuhun?
Joulukuusen valot ovat kuin joulun omia ilotulitteita,
mutta meille ne ovat arkisia asioita. Kuusi, talo, lyhtypylväs.
Mutta yhden kuukauden ajan -
ne saavat hehkua kauniissa, loistavissa väreissä,
ja näemme koko maailman uudessa valossa.
Sen ihailu lapsenomaisella ihmetyksellä synnyttää taian.
He ovat ihan huippuja. -Niin ovat.
Kiitos kaikki, kun tulitte! Eiköhän panna valot tähän kaveriin?
Anna mennä, Ben!
Hyvältä näyttää!
Heitetään häntä!
Vetäydytään! -Mennään!
Jee!
Revi siitä, Freckles!
Hyvä!
No niin, katsopa tonttuun päin.
Katsopa tonttua. Hou, hou!
Siinä on söpö tonttu. Katsopa tonttua. Voi ei.
Tappaako tuo poika vielä joulupukin?
Ehkä tuon version. Mutta oikealla ei ole hätää.
Puhu Twinkelsille.
Heippa!
Kiitos.
Ei se mitään. Hyvää joulua!
No hei! Tulehan sitten. Hei.
Mikä sinun nimesi on?
Olen Ella.
Hauska tavata, Bella.
Mitä toivot joululahjaksi? -Haluaisin iPhonen.
Vai iPhonen. Johan nyt!
Tiedätkö, miksi joulupukki ei kuole koskaan?
No miksi?
Koska hän on paras mainos rahantuhlaukselle jouluna.
Kaikki nämä kaupat, joissa myydään leluja ja kortteja -
ja isoja Lexuksia, eivät hevin luovu vetonaulastaan.
Niin.
Ei niin kauan, kun kaikkien onni riippuu siitä, miten paljon lahjoja saa.
Mutta mitä oikeasti haluaisin… -Niin?
Ai.
Firmat tekevät, mitä tekevät,
mutta se hetki, kun saa nähdä toisen avaavan täydellisen lahjan,
se katse heidän silmissään on ihan parasta.
Niin, mutta ei pukkiin tarvitse uskoa voidakseen antaa lahjoja.
Ei tietenkään.
Niin. Ja eikö niin pitäisi tehdä ympäri vuoden?
Pitäisi.
Joululahjoissa on se,
että ne ovat aina yllätyksiä, ja siksi en voi luvata mitään.
Ymmärrätkö? -Joo.
Hienoa. Otetaanpas kuva.
Katso Sprinklesiä. Hei, Sprinkles.
Hyvää joulua! Kiitos paljon.
Kiitos, joulupukki. -Kiitos. Hyvää joulua!
Hyvää joulua!
Kiitos, äiti.
No niin, mitä pyysit joulupukilta?
Enpä kerro.
Miksi? -Se on minun ja pomon välinen salaisuus.
Hou, hou, hou!
No niin, seuraava kysymys.
Mitkä ovat joulupukin kolme sääntöä hienon puutarhan tekemiseksi?
Eli mitkä ovat joulupukin kolme sääntöä hienon puutarhan tekemiseksi?
Keksitkö jo kolme? -Olen jo valmis. Luota minuun.
Selvä.
Jos näkisit joulupukin, se todistaisi olemassaolon.
Oletko nähnyt hänet?
En. Ei häntä voi nähdä. Ei hän tule sellaiseen kotiin,
jos häntä kyttää odottamassa kuin hän olisi joku murtovaras.
Mutta jos sitä ei voi todistaa, miksi uskoa häneen?
Juuri siksi. On pakko uskoa, koska sitä ei voi todistaa.
Vaatii rohkeutta uskoa tutkimattomaan.
Selvä.
Mitä jos olet väärässä?
Kai olen mieluummin väärässä ja uskon johonkin ihanaan -
kuin etten uskoisi ollenkaan.
Tuut, tuut!
Vastaus on tulossa!
Joulupukin kolme sääntöä hienon puutarhan tekoon ovat…
hou, hou, hou!
Oikein meni.
Se oli oikea vastaus!
Oikein meni. Onneksi olkoon.
Johdamme edelleen.
JOULUVISA DARCY'S PUBISSA!
PIPARIMARATON
Seuraava pellillinen, kiitos!
Loistavaa! Pam.
Tehdäänkö vielä yksi?
Se oli viimeinen, kulta.
Tehdään vielä yksi.
Olet tehnyt niitä jo aivan tarpeeksi.
Auttelit hienosti.
Mene pesemään hampaat, niin tulen aivan pian.
Montako pellillistä teet vielä?
Kuusi on valmiina uuniin, ja sitten ehkä vielä neljä.
Taikinaa riittää vielä neljään.
Ahaa.
Kunhan näitä riittää kaikille listallani.
Ai listallasi? Aivan, joo.
Saitko muuten selville, mitä Ella pyysi joulupukilta?
Hän ei suostunut kertomaan, mutta veikkaisin,
että se alkaa i-kirjaimella ja loppuu phone-sanaan.
Voi raasua.
On paljon muutakin, mitä voin hankkia hänelle.
On silti hyvä, että hän kertoi joulupukille, mitä haluaa.
Ei joulupukki hänelle niitä lahjoja anna vaan minä ja Robert.
Ei, jos hän uskoo.
Mitä jos et puhuisi Ellalle enää joulupukista?
Se johtaa häntä vähän harhaan.
Siitäkö, että joulupukki on olemassa?
Niin, siitä juuri.
Kun sanoin, että pukki on olemassa, se oli ok, kun luulit minun valehtelevan.
Ja kun se onkin minusta totta, et pidä siitä.
En usko, että se on totta.
Älä vie sitä iloa pois Ellalta.
En aiokaan. En ainakaan nyt,
mutta joskus hän kysyy sitä, ja aion kertoa…
On epäreilua panna omat epäilyksensä Ellan niskoille.
Ella on minun tyttäreni, Tom.
Kyllä, olet oikeassa.
En halua tehdä tästä mitään numeroa.
Anteeksi. -Minun pitää suojella lastani.
Ymmärrän.
Tom, voitko lukea minulle Grinchiä tänään?
Voi että, minun pitää jatkaa töitä. Mutta äitisi voi lukea sinulle.
Hän ei matki Grinchiä yhtä hyvin.
Mitä? -Kiitos, mutta työt kutsuvat.
Hyvä on sitten.
Tuletko, äiti?
En ole äitisi. Olen Grinch.
Näetkö nyt?
Näen.
Minä olen Grinch!
Ei Grinch sano noin.
Joulu. Jos sitä ei kannata, voi joutua sen jyräämäksi.
PERJANTAI, 12. JOULUKUUTA
Voi jestas.
Näin tämän ja ajattelin sinua.
Tämä on upea.
Näytän tässä varmaan tosi…
hilpeältä.
Niin.
Hou, hou, hou!
HYVÄÄ HUOMENTA
Miten töiden kanssa meni? -Hyvin. Kiirettä piti.
Onko Ella vielä täällä? -Ei, Robert haki jo hänet.
Olisinpa ehtinyt nähdä hänet. Tallensin kaikki joululauluni -
tälle muistitikulle.
Voit antaa sen myöhemmin. -Niin.
Nuo pitää kurmaista pian, että ehdit laittautua.
Mitä varten?
Rekiajelua.
Onko se tänä iltana? -On.
Luulin, että puhuit lauantaista.
Ei, kun huomenna on joululaulujen yhteislaulu.
Rekiajelu on tänään.
Mitä jos pidettäisiin vapaailta kaikista jouluriennoista?
Se on loppuunmyyty. Tämä ainoa ilta, kun voimme mennä.
Mutta mitä jos emme menisikään?
Osallistun joka vuosi.
Tom. Katso nyt itseäsi, olet ihan puhki.
Et voi jatkaa joulukynttilän polttamista molemmista päistä.
Olen ihan kunnossa.
Selvä, mutta minua ei huvita lähteä -
ahtautumaan ja värjöttelemään jonkun reen kyytiin.
Siellä saa lämpimiä juomia ja on lauha ilma.
Kuule nyt, Tom…
Saat nähdä, että se on tosi hauskaa.
Tom. Sanoin jo, etten halua lähteä.
Niin, mutta minä olin jo päättänyt lähteä. Haluan oikeasti mennä.
Mene sitten.
Etkö sinä tule?
En.
Et voi hylätä joulua nyt! -En minä hylkääkään, Tom.
Haluan vain levätä vähän.
Jouluhan on juuri sitä varten.
Silloin meistä tulee parempia versioita itsestämme.
Siitäkö tässä on kyse? Tomin paremmasta versiosta?
Niin. -Minäkin ajattelin ensin niin.
Luulin, että järjestit työaikataulujasi uusiksi siksi,
että voisit tehdä joulujuttuja minun ja Ellan kanssa.
Nyt tajuan, että et sinä meidän vuoksemme sitä tehnyt.
Teit sen joulupukin vuoksi.
Niin, koska se on niin suuri juhla.
Ei, Tom. Se on pakkomielle.
Ei se ole pelkkää riemua ja ruusuilla tanssimista.
Joillekin meistä se tarkoittaa tyhjänpäiväisiä rituaaleja -
ja rikottuja lupauksia, eikä se tosiaankaan aina tunnu hyvältä.
Kun olin 7-vuotias, löysin Barbien vanhempieni kaapista.
Sen piti olla minulle muka joulupukilta.
Kun kerroin heille, he eivät antaneet sitä minulle.
He palauttivat sen ja syyttivät minua oman jouluni pilaamisesta.
Eikä joulupukkia sen koommin näkynyt.
Tosi ikävää.
He panivat arvokkaat rituaalinsa pikkutytön tunteiden edelle.
Ja nyt se sama toistuu taas.
Miten voin korjata tilanteen? -Et mitenkään, Tom.
Et voi korjata tätä millään joulutaialla.
Me olemme vain tosi erilaisia ihmisiä.
Minusta meidän ei kannata jatkaa enää seurustelua.
Ei, Lis.
En halua sitä.
En voi antaa sinulle sitä, mitä haluat.
Ja tätä minä haluan.
No, hyvä on sitten. Tuota…
Voisit antaa tämän Ellalle.
Ei olisi pitänyt kertoa Lisalle joulupukista.
Ei se ole totta.
Se on osa sinua. Se olisi musertanut sinut.
Se, ettemme ole yhdessä, musertaa vielä enemmän.
Mitä hän siis sanoi?
Minä pilasin meidän…
Pilasin kaiken joulupukin takia.
Sanoiko hän noin?
No ei sanasta sanaan, mutta…
Viesti meni perille.
Ehkä kyse ei ole sinusta.
Ehkä hänellä on omat ongelmansa joulun suhteen.
Nyt se on silti myöhäistä.
Hei, ystävät. Tervetuloa laulamaan yhdessä joululauluja.
Aloitetaan vanhalla suosikilla, "Jolly Old St. Nicholas".
Ja haluan kuulla kaikkien laulavan.
Lisa olisi sopinut tänne paljon paremmin.
Lopeta.
Jouluaatto pian koittaa…
Hei. Oletko kunnossa?
En.
Haluatko lähteä?
Haluan. -Selvä. Mennään.
Muori ja minä päätimme,
että tästä tulee paras joulu ikinä.
Hou, hou, hou! Hyvää…
"Miten suhteeni paloi joulun takia loppuun kuin hiilikekäle."
Tulin niin pian kuin pystyin. Mikä hätänä?
Hei, Sharon.
Robertin piti yllättäen lähteä maasta työjutun takia.
Ja kelkkakisa on sunnuntaina.
Voi veljet. En ole rakentanut montakaan pahvikelkkaa elämäni aikana.
Pyysin äitiä soittamaan Tomille, mutta hän soitti sinulle.
Tom ei ehdi tällä viikolla.
Mistä tiedät? Et edes kysynyt häneltä.
Tiedänpähän vain.
No mutta,
mitä jos vain hyppäät laatikkoon ja lasket mäkeä alas?
Sisään! -Tom.
Ella! Hei!
Oli ikävä sinua. -Niin minullakin sinua.
Oliko sinulla joku projekti? -On, ja iso.
Selvä, minäpä vilkaisen. Katsotaan, mitä siinä on, Sharon.
Jestas! Täällä on ihan huippua!
Aivan ihana! Täällä näyttää mahtavalta!
Mitä tuon alla on?
Tuota… Hupsista.
Miten tämä joulupukin päälle joutui?
Pidätkö siitä? -Vau. Tekeekö se mitään?
Hyvä kysymys.
Hou, hou, hou. Hyvää joulua! -Sehän on elävä.
Voidaanko leikkiä junalla? -Eikö sinulla ollut joku projekti?
On, ja se näyttää pahalta.
Milloin se kisa on?
Sunnuntaiaamuna.
Tarvitaan paljon enemmän teippiä. -Millainen tuosta on tarkoitus tulla?
Hou, hou, hou. Hyvää joulua!
Hyvää yötä, Jen.
Grant, voidaanko jutella hetki?
Onko sinulla asiaa?
Mielenkiintoista. Liittyykö tämä siihen murheenkryynijuttuun?
Murheenkryyni. Siinäpä hyvä sana.
Olenhan päätoimittaja.
En ehkä pysty kirjoittamaan sitä. -Ei käy.
Tunnet minut. Tiedät, etten pidä joulusta.
Miksi määräsit jutun minulle?
Lisa, en halunnut mitään samaa vanhaa juttua -
himmeleistä ja jouluherkuista.
Halusin, että joku kirjoittaa joulusta kiinnostavalta kantilta.
Ja sinä pystyt siihen.
Sinä inhoat joulua.
Ymmärrän sen, mutta muu maailma ei inhoa.
Voitko tulla vähän vastaan?
Etkö parempaan pysty?
Valitsin sinut, koska uskon sinuun.
Kyllä se siitä.
Hei. -Hei!
Käy peremmälle.
Kiitos, että sain tulla käymään.
Totta kai.
Jestas, miten herkullista!
Tulee muistoja mieleen, mutta en ikinä pärjää äidilleni.
Niin varmasti. Mutta tämä on aivan ihanaa.
Niin…
Tom.
Niinpä niin.
Kaipaan ulkopuolisen mielipidettä. Miten olet niin sinut asian kanssa?
Tom oli muuten tosi huolissaan siitä, miten kertoa sinulle.
Olin tuntenut hänet kolme vuotta ennen kuin hän kertoi minulle.
Luulin tietäväni hänestä kaiken,
ja sitten hän kertoi tämän älyttömän ison jutun.
Mutta älytönhän se on.
Niin minäkin aluksi ajattelin.
Mutta en halua tuomita häntä vain sen takia.
Tykkään olla hänen ystävänsä.
Ei se helppoa ole, kun ystävä uskoo johonkin,
mihin kukaan yli 10-vuotias ei usko.
Eikö?
Sitten mietin, millaista elämäni on muslimina Denverissä, Coloradossa.
Ympärilläni on usein ihmisiä, jotka eivät usko siten kuin minä.
Joskus heidän katseensa muuttuu, kun heille valkenee, että olen muslimi,
aivan kuin minut pitäisi uskoni takia luokitella heti vaaralliseksi -
tai pahaksi tai oudoksi tai miksi hyvänsä he sen mieltävät.
Kun minut pannaan siihen lokeroon,
muuta en sitten olekaan.
Olen pahoillani.
Kiitos.
Mutta Tom ei koskaan tehnyt niin minulle.
Hän ei välittänyt siitä, että uskoin eri asioihin.
En voisi tehdä niin hänelle.
Ymmärrän pointtisi, Assan, mutta joulupukki ei ole mikään uskonto.
Ainoa ero jonkin uskonnon ja joulupukin välillä on se,
että kun aikuistumme, uskonnolliset aikuiset -
sanovat, että oli oikein uskoa, mutta eivät hekään voi mitään todistaa.
He sanovat, että tarinat, joihin uskomme, ovat totta,
mutta joulupukista aikuiset sanovat, etteivät tarinat ole totta,
ja Tom vain päätti olla uskomatta aikuisia.
Olet hyvä ystävä.
Niin hänkin on.
FIRMAN PIKKUJOULUT
PÄHKINÄNSÄRKIJÄ
Hei, mitä kuuluu?
Milloin se Pähkinänsärkijä oli? Tiedän tankata kofeiinia noin puoli tuntia ennen.
Emme lähdekään.
Mitä? Hetkinen, siis kuka siellä?
Pyydätkö Tomia puhelimeen? -En voi.
Teen Ellan kisakelkkaa.
Hän oli täällä tosi myöhään, ja se jäi silti kesken.
Aiotko sinä, joka loistit koulussa hiirikuninkaan roolissa,
jättää Pähkinänsärkijän välistä?
Äitini kirjoitti sen arvion.
Mutta entä aikataulusi?
Assan, etkö tiedä,
että joskus pitää joustaa aikatauluissaan toisten ihmisten vuoksi?
Onpa kyllä viisaasti sanottu.
Ehkä jopa nerokkaasti sanottu.
Miten se etenee?
Yhä kokoamisvaiheessa. En ole ehtinyt testata sitä yhtään.
Eikö se kisa ole huomenna? -Tuo ei auta.
Muista teippi.
Lopetan nyt.
"Miksi, joulupukki? Miksi varastat joulukuuseni? Miksi?"
Joulu. Jopa Grinch tajusi, mistä siinä oli kyse. Lopulta.
Tom!
Hei, Ella!
Hei. -Hei.
Voittokelkka on valmiina lähtöön.
Panitko lisää teippiä? -Kaiken, mitä löysin.
Lainasitko tätä joulupukilta?
En, mutta sain häneltä vähän inspiraatiota.
Se näyttää hyvältä, mutta emme ole testanneet sitä kertaakaan.
Mitä jos se hajoaa?
Mitä jos? Sinun pitääkin tehdä lopputarkastus.
Menen alas maaliin, niin voin ottaa kuvia. Lykkyä tykö!
Älähän palellu.
Kiitos, että järjestit tälle aikaa. Ella on aivan innoissaan.
Hänestä se on ihana.
Taika syntyy lapsenomaisesta ihmetyksestä.
Anteeksi, että panin joulun suhteemme edelle.
Se oli kai vähän älytöntä.
En nyt sanoisi älytöntä, mutta kiitos.
Tarkastus on tehty, pomo. -Niin?
Se läpäisi sen leikitellen.
Jihuu! Hyppäähän kyytiin, että miltä se tuntuu.
Miltä vaikuttaa?
Ihan täydelliseltä.
No niin, menoksi sitten.
Lykkyä tykö. Tarvitsette sitä.
Voi, Freckles.
Nyt meidän on voitettava.
No niin, kelkkailijat. Hypätkää kyytiin.
Perheiden kelkkakisa alkaa minuutin päästä.
Tuletko mukaan, äiti? -Tule ihmeessä.
Olin ajatellut seurata kisaa täältä.
Tule nyt. -Niin, tilaa riittää.
Tulisit, äiti.
Tule nyt, autan sinua. Ihastut takuulla ikihyviksi! Ehkä.
No niin, pakkautukaa sinne etuosaan.
Minulla on melkein polvet suussa.
Niin tämä on suunniteltu. Onko kaikki hyvin, pilotti?
Kyllä on, pomo.
Miten päästään liikkeelle?
Tulinko ajoissa?
Nipin napin. Juuri mietinkin, missä olet.
Kun hän käskee, työnnät vauhtia ja hoidamme raskaan osuuden.
Työntäminen on se raskas osuus.
Kelkkailijat, paikoillanne!
No niin, nyt päät alas. -Selvä.
En ole ihan varma tästä.
Ei mitään hätää. Uskalla heittäytyä.
Heittäydymme kirjaimellisesti vuorelta alas.
Nähdään toisella puolella.
Valmiina?
Ja hep!
Nyt mentiin!
Tämä on tosi pelottavaa!
Yksi kelkka edellä!
Lyömme heidät!
Saavutamme heidät, jos menemme hyppyristä. Nojatkaa oikealle!
Olkaa valmiina!
Tämä kulkee nopeammin ilmassa.
Herran jestas.
Ei!
Vauhtia!
Kyllä!
Jee!
Me teimme sen! -Me voitimme!
Me voitimme! Jee!
No niin! Sanokaa muikku!
Annoin vauhdit.
Millaista kaakaota täällä on?
Ihan hyvää. Ei niin hyvää kuin sinun luonasi.
Teen sinulle mestareiden kaakaota, kun päästään kotiin.
Kerron tästä joukkueesta juttuja loppuelämäni.
Olemme legendoja.
Niin olemme. -Kyllä.
Ei se olisi onnistunut ilman Assanin tönäisyä.
Kiitos, Assan.
Haluaisin sanoa jotain teille kaikille.
Nousetko ihan seisomaan? -Tämä on aika tärkeää.
Nyt se tulee.
No niin. Kuten kaikki tiedätte, minä rakastan joulua.
Jonkin verran.
Mutta tänä vuonna opin, että jouluun voi liittyä myös haasteita -
lahjojen lisäksi.
Jouluna on hyvä pohdiskella asioita, mutta joskus se voi olla tuskallistakin.
Mutta tiedän, että vaalin kaikkea, mitä ikinä tämä aika elämääni tuokaan.
Ja että se, että saa viettää aikaa rakkaidensa kanssa,
tekee joulusta taianomaisen.
Eivät pelkät koristeet tai joulutapahtumat.
Aamen, veli!
Näin on.
Minäkin haluan sanoa jotain.
Nyt se tulee.
Totta kai.
Kuten tiedätte, suhtaudun jouluun hieman vastahakoisesti.
Ai hieman?
Mutta Tom, sinä opetit minulle,
ettei joulu ole vain tiukkaa perinteiden noudattamista.
Se voi olla taas kivaa.
Eikä tarvitse pelätä, että kaapissa on aina Barbie, joka pilaa kaiken.
Että mitenkä?
Älä keskeytä. Hän on vauhdissa.
Selvä.
Tom.
Teit tämän Ellan vuoksi.
Et siksi, että on joulu,
vaan koska rakastat häntä ja minua.
Ja aina kun tarvitsimme sinua eniten, olit heti täysillä mukana,
ja sellaiseen taikuuteen haluan uskoa.
Oi että.
Aamen, sisko.
Ja se, mitä sanoin joku aika sitten, voinko vain ottaa sanani takaisin?
Voi kyllä, kiitos.
Olen samaa mieltä, kiitos.
Arvasin tuon.
Ei siihen neropattia tarvittu.
Mutta on vielä yksi juttu. -Mutta niin minullakin on.
Onko se sama kuin minulla? -En tiedä.
Sano sinä vain.
Ei kun sano sinä. -Sanokaa nyt joku jotain!
Sano sinä vain. -Selvä.
Tom, en halua sinun koskaan menettävän uskoasi joulupukkiin -
ja rakkauttasi joulua kohtaan.
Opetit minulle,
miten tärkeää on uskoa johonkin, mikä on meitä suurempaa.
Mitä emme voi todistaa.
Ja että jokaisen aikuisen pitäisi muistaa lapsenomainen ihmetys,
joka tekee elämästä suloisempaa.
Oi että.
Ei siinä ollut vielä kaikki.
Pysy siinä. Sanon sen oman juttuni.
Se on ihan eri juttu. -Arvasin.
Tein listan.
Näitä toivon joulupukilta tänä vuonna.
Siinä se. Siinä kaikki, mitä haluan.
Meidät.
Ella, olet coolein lapsi, jonka olen ikinä tavannut,
ja lupaan olla ystäväsi aina.
Ja Lisa.
Sanat eivät riitä kuvaamaan, miten paljon rakastan sinua. Ja siksi -
aion uskaltaa heittäytyä sen puolesta, että rakkautemme -
ja tulevaisuutemme yhdessä ovat joulupukkiakin mahtavammat.
Ei helkatti vie.
Ai.
Lisa Ann Russell, tuletko vaimokseni?
En olisi arvannut, että joulupukki mainitaan kosinnassa.
Kyllä tulen! -Tuletko? Ihanaa!
Jihuu!
Jee!
Hän on olemassa.
Mitä?
Joulupukki on olemassa.
Tätä minä häneltä toivoin. Että te menisitte naimisiin.
Ja nyt te menette!
Eipä tuota käy kiistäminen.
Tule tänne.
Minäkin haluan.
Tein sen! Tein miehen työn!
Jestas, miten hikoilen. -Kyllä.
Joka puolelta.
Vaikka joulua rakastaisi tai vihaisi, se on ainoa aika vuodesta,
kun kaikki ovat samalla aaltopituudella.
Haluatko koristella talosi karnevaalityyliin?
Ei haittaa. Naapurit eivät suutu.
Talostasi tulee naapuruston ihailluin vetonaula.
Oletko ollut erossa perheestäsi?
Suhtaudu myöhästymisiin ja viivästyksiin tyyneydellä,
koska et ole ainoa, joka on matkalla läheistensä luo.
Lyhyen hetken ajan kaikki paineet, takarajat ja kiireet -
väistyvät niin uusien kuin vanhojen perinteiden tieltä.
Sellainen on joulupukin joulu.
Hän ylittää maiden ja uskontojen rajat.
Hän on vertaansa vailla. Häneen voi joko uskoa -
tai sitten ei.
Eikä meidän pitäisi pelätä voimaa, joka syntyy, kun uskallamme heittäytyä.
Usko voi olla viimeinen universaali voima, joka pitää maailman yhdessä.
"Eikä sitä paitsi pieni taika ole kellekään pahaksi.
Hyvää joulua kaikille."
Tykkäätkö siitä? -Aivan ihana juttu.
Lahjat on paketoitu. -Jep.
Ja valmiina huomista varten. -Näyttää aivan upealta.
Pitää mennä yöpuulle. Saa nähdä, mitä pukki tuo.
Tom. -Lisa.
Vaikka uskot noin, rakastan sinua silti.
Ja vaikka sinä et usko, minäkin rakastan sinua.
Näitä on koko laatikollinen odottamassa.
Makuuhuoneessa. -Rakastan korianteria.
Odota minua!
PÄIVÄLLINEN LISAN LUONA
JOULU
Voi jukra! Jee!
Tom?
Uskotko sinä?
USKON JOULUPUKKIIN
Tekstitys: Mirka Pohjanrinne