Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ano.
Ten chlapík byl můj doktor.
Vypadá jako nacistický důstojník.
Prý mám pět měsíců života.
„A nemají to být tři?“
Ale on trval na pěti.
Možná o měsíc víc nebo míň.
Nechtěla jsem ho dál otravovat.
Co můžu při ohlédnutí se zpět říct?
Měla jsem dobrý život.
Žila jsem naplno.
Nebojím se.
Mám jen velký problém.
On je teda spíš malý.
Ukliď to.
DO DOBRÝCH RUKOU
Zahrajeme si
První slovo.
Postel.
Polštář.
Spánek.
Hodiny.
Greenwich.
Nelži, to nic není!
A ty musíš hned kňourat.
Existuje to.
Týnvič.
Cože?
To neexistuje.
Ty si to vymýšlíš!
Dobře, nechci, aby ses tak cítila.
Dobře.
Mám pro tebe skvělou zprávu.
Jakou?
Je čas.
Vážně?
Opravdu.
Raz, dva, tři, čtyři!
Já jsem tak rozjetéj!
Tuhle mám nejradši.
Proč?
Je jediná, kde jsme všichni tři.
Co se stane po smrti?
Cane, proč se na to zase ptáš?
Zlatíčko…
Poškrabkáš mě?
Jasně.
Poškrabkáme ti záda.
Připraven na přistání?
Tak běž.
Tak jo.
Munu Munu.
Jasně.
Tady ho máš.
Dobrou noc.
PO-ÚT-ST-ČT-PÁ-SO-NE
Výborně. Jde vám to.
Vystřídejte se. A znovu.
A je to.
To se povedlo!
Paráda, jde vám to.
Cane?
Ano, mami?
Půjdeš někdy do školy?
Ne.
Nepůjdu.
Výborně. Půjdeme.
Vrátíme se do třídy.
Víš, že bys měl někdy jít do školy?
Takových 15 let?
Ale nevím, třeba můžeš jít rovnou na vysokou.
Vezmeš si svůj batoh.
Na trajekt to zvládneš sám, ne?
- Z Görkemovy strany tam není nikdo? - Ne.
- Tvůj táta? - Ten to neudělá.
Cane! Posledně jsi z té lavice spadnul.
Co kdyby sis šel dát dolů dezert?
Jo, dezert!
- Opatrně. - Díky.
Není zač.
Já se o Cana postarám.
Vůbec si nedělej starosti.
Jo, jasně.
Budete spolu vymetat večírky.
Víš co? Mohla bys mě poslechnout a někoho si najít.
Meliso, kdyby byl na tvém místě chlap, už by dávno měl náhradní mámu.
Že jo? Skvělý nápad.
Chlap, co se postará o Cana až umřu.
Muž, manžel.
To mě nikdy nenapadlo.
Proč si nepustíš nikoho do života?
To by stačilo.
Počkám dole.
Dobrou chuť.
Nechápu, proč jsi taková samotářka.
Ano, Can žárlí, ale já ho zpracuju.
Sleduj.
Cane, miláčku můj, chci se tě na něco zeptat.
Něco rozebíráme s tvojí mámou.
Kdo má podle tebe pravdu? Já, nebo ona?
Samozřejmě ty.
Ano, samozřejmě já.
Připravím seznam kandidátů a ty si vybereš.
Je to úplně prosté.
Kandidáti?
Zlatíčko, pojďte sem.
Prosím?
Chia puding a jedno fajn cortado, prosím.
Jistě.
Cane, pojď si hrát s tabletem. Jdeme.
Najdeme tvůj tablet. Tak kde je?
Pojďme.
Říkám si, jestli bych se neměla vdát.
Za toho chlapa, co ti říká „zlatíčko“?
Fuj, to ani omylem.
Jenom mě to tak napadlo.
Bylo by tak hrozný někoho mít?
Kdyby se mi něco stalo, postará se o tebe.
- Nebyl bys sám. - Nic se ti nestane.
Já jsem tě něčím naštval?
Ne, zlato. Nic jsi neudělal.
Promiň.
- Nevdáš se, že ne? - Nevdám.
Slibuješ? Nelžeš, že ne?
Slibuju. Co nikdy nedělám?
Nikdy nelžeš. Že jo?
Nikdy ti nelžu. Jasně.
Tak se koukej na televizi.
- Dobrý den. - Dobrý den.
- Tady to máte. - Díky.
Jednu filtrovanou kávu, prosím.
- Ano. - Bez mléka.
Hele, muffin!
Jasně. Tak ještě ten muffin.
Jistě, bude to 23 lir.
Dvacet tři lir, tady to máte.
Nemáte drobné?
- Já jo! - Máš? Já mám…
Mám deset lir.
Tak mi dej 13.
Raz, dva,
tři, čtyři,
pět…
- Jejda. - Jejda!
- Spočítáme to znovu. - Tak od začátku.
Prosím.
Co?
Spěchám.
My taky.
Opravdu?
Jo, dvě minuty to vydržíte.
V klidu počítej.
Jedna,
dva,
tři…
Čtyři, pět, šest, sedm, osm, devět, deset, 11, 12, 13.
A je to.
Je to dítě. Co máte za problém?
Jen si chci objednat. Musím čekat celý den?
Ano, protože se učí počítat.
Tak od začátku, Cane. Jedna.
Pokud se to učí, budeme tu do zítřka.
Chceš mě praštit?
Můžete si objednat tady.
Prosím.
A vezmu si muffin.
- Co si dáte? - Pomerančový džus.
Dobře.
Drobné si nechte. Děkuji.
Jdeme.
- Dobrý den. - Balíček cigaret, prosím.
Jasně.
FINANCE ZAŘÍKÁVAČ KOL
- Díky. - Děkuji.
Pojď, už jedny máme.
Nové koupíme pak.
- Meliso? - Ano?
Na tohle nemůžeš nic říct. Sleduj.
- Založila jsi mi profil? - Ano.
Smaž to! Říkala jsem ti, že tohle nechci.
Přeskočilo ti? Smaž to.
Je to kravina.
Zlatíčko, můžete sem?
Už mě s tím zlatíčkem vytáčí.
Jedno silné a lahodné americano.
Hned to bude.
Co chceš?
Co myslíš?
- Přeju hezký den. - Děkuju.
- Balíček cigaret, prosím. - Jasně.
FINANCE ZAŘÍKÁVAČ KOL
Díky. Hezký den.
- Užijte si to v práci. - Díky.
Jdeme.
Fatoš.
Co to jíš?
Nevidíš, že v tom máš vlas?
Fatmo!
Dobře, promiň. Vím, že jsem trochu křičela, ale…
Asi máš pravdu.
Mohla bych někoho mít.
I kvůli Canovi.
- Cože? - Možná.
A co tenhle?
Ne, už mě někdo napadl.
- Kdo? - Znáš toho zaříkávače kol?
Firtina. Firat Firtina.
Ten Firtina?
Jo, super.
Ani omylem.
Firat Firtina.
Tak ukaž. Kdo dál?
Ty to myslíš vážně?
Posloucháš se vůbec?
A já jsem ta blbá?
Ten by podle tebe byl dobrý otec?
Vždyť je pořád v bulváru. Každý týden má jinou holku.
Přeskočilo ti? Z něj táta nebude.
Jak tě to vůbec napadlo? Taková blbost.
Prostě jsem sledovala znamení.
Jasně, trapko.
A ještě něco. Can.
Can ho sežere zaživa.
Ne, už se potkali.
Rozumí si. Je to hezký.
Co prosím?
Kam jdeš?
Říkala jsem, že jdu za kamarádkou.
Moment.
Ty šaty jsou skvělý, ale nejsou moc ženský?
Nevím. Mám je od Ayše.
Já jsem si ho proklepla.
- Víme, že je to cyklista. - Hmm.
A znáš Nostalgii v Ortaköy?
Patří k majitelům a je tam každý večer.
Ale je to totální idiot.
Idiot?
Idiot.
A kdo?
Kdo co?
- Tu máš. - Cože?
Bez něj přece neusneš.
Právě. Musíš se vrátit brzy.
Seš mazanej, viď?
Ano.
Jsi pánem tohohle domu?
Jsi pánem téhle domácnosti?
Jsi můj drahoušek?
Takhle se na mě nekoukej, přijdu brzy.
Slibuju.
Konečně jsme sami.
- Fatoš? - Cane?
- Je z Ázerbájdžánu. - Z Baku?
- Cože? - Z Baku.
Konkrétně z Baku.
- Lidi, já jdu. - Počkej.
Rychle! Piješ hrozně pomalu.
Tímhle tempem nevyděláme.
Tak ještě jednu.
Cenku, přinesu ti pití.
Promiňte!
- Dám si vodu. - Deset vodek.
Vodu.
Ahoj, jak se máš?
Už umí Příšerka počítat do 13?
- Jsi pořád tak otravnej? - Otravnej?
Jo.
Pro lidi jako ty mám jméno.
Korayi, jaké jméno má na mysli?
Kokot.
Díky, Korayi.
To nebylo hezký, urazilo mě to.
A co mám dělat?
Voda stačí. Díky.
Promiňte, všichni!
Tahle dáma mě nazvala kokotem. Věděli jste to?
Nečekal jsem to od ní.
Já myslel, že maximálně idiot.
Řekla kokot.
Korayi, další.
To by stačilo. Ne.
Manžel by se zlobil?
Nemáš prstýnek. Měla bys ho nosit.
Můžu ti říct, co mě napadlo?
Jasně.
Řeči o manželství jsou návnada, kterou sežeru.
Řeknu, že nejsem vdaná. Nejsem.
Pak u Koraye objednáš další rundu.
Já to přijmu.
Opiju se a ty taky.
Možná si zatancujeme.
Řekneš, že jsi opilý a že je to k tobě domů kousek.
Pozveš mě na kafe na vystřízlivění a já přijmu, jsem blbá.
Půjdu k tobě a ukáže se, že žádný kafe nemáš.
Ale já jsem blbá, tak mi to nevadí a navrhnu místo toho sex.
Tak se pomilujeme a pravděpodobně to nebude trvat dlouho.
Pak se budu chtít pomazlit.
Jsem prostě blbá.
Ráno odejdeš a já se vrátím domů.
Jak se ti to líbí?
Zní to skvěle.
Jen musím opravit pár chyb v příběhu.
Zaprvé, nebydlím blízko.
Zadruhé, kafe? Na to neskočíš ani ty.
Tak hloupá nejsi.
Zatřetí, značně podceňuješ můj výkon,
ale odpouštím ti.
Jen jsem ti chtěl koupit drink
za tu hádku v kavárně.
Normálně nepatříš k ženám, které bych oslovil.
Nepatřím?
- Jsi tak vybíravý? - Jo.
A co je to za ženy? Mámy s dětmi?
Kdepak. Mámy obvykle děti mívají.
Tak v čem je problém, chytráku?
Nezajímáš mě. Jsi moc předvídatelná.
Vím, co uděláš příště. Nejsi můj typ.
Možná proto, že nemám zájem tě zaujmout?
Kdybych chtěla, zaujmu tě.
Víš co? Jsem rád, že ses neobtěžovala.
Pozdravuj Příšerku.
Korayi, pošli je k nám.
Pořád jsi to nedopil?
Než přišel konec,
bylo hodně lásek.
Než přišel konec,
bylo hodně chybek.
Přesto na konci
nelituju ničeho.
Přesto na konci
Nelituju ničeho
Ale i tak,
ale i tak
si někdy říkám…
Říkám si někdy,
že třeba jednou,
třeba jednoho dne
znovu ožiju.
A znovu prožiju
všechny své lásky.
Všechny své lásky.
Bože, byly to jen iluze?
Jsem tak sama.
Pomalu se ztrácím.
Ztrácím.
Bravo!
Já myslel, že odcházíš.
Taky ano.
Jen jsem tě předtím chtěla zaujmout.
Firat.
Měj se.
Jasně, že si o tom pak můžeme promluvit…
Je to nezdravé.
A nekuř na prázdný žaludek.
Fajn, na co mě zveš?
Cokoli chceš.
- Tak jdeme. - Počkej, vrať se.
Mám s nimi nevyřízené účty.
Vezmeme si taxíka.
Mám peněženku v autě.
Přestaň.
Najednou nejsi tak nad věcí.
„Zapomněl jsem si peněženku v autě. Nevím, kde jsem zaparkoval.“
To jsou výmluvy jak na střední.
Fakt jsem nechal peněženku v autě.
No jasně.
Jasně, jsem příživník.
Najdu si to auto,
abys o tom nemusela dál mluvit.
Tak jdeme.
Nepotřebujeme auto.
Pojď se mnou.
Nebuď trapnej a nech si řeči o hygieně.
Za koho mě máš?
Právě.
- Prosím. - Díky.
FUATOVY PLNĚNÉ MUŠLE
Fuate, ještě 20 a hodně citronu.
Ale já jsem Selami.
Fuate, vypadám teď jako hlupák. Ještě 20 kousků.
Samozřejmě.
Hned jsem zpátky.
Chceš pivo?
Máš drobné?
Jasně, Příživníku.
Objednej si.
Tady se objednat nedá, musíš do obchodu.
To nevadí. Dej mi peníze.
Fajn.
Pověz mi o sobě něco.
Neměla bych. Nechci, aby ses rozbrečel.
Proč? Umíráš?
Ano.
Zbývá mi pět měsíců.
Nebývají to ve filmech tři?
Já mu říkala to samé, ale trval na pěti.
Možná o měsíc víc nebo míň.
Zní jako super doktor.
Jo.
Munu Munu.
Canova hračka. Bez něj neusne.
Munu Munu?
- Říká mu Munu Munu? - Jo.
Já netušil, že umí být i roztomilý.
Víš, že bych tebou své dítě neurážela, že jo?
Můžu ti něco říct?
Byla by to zábava.
Jako muž, který nemá rád děti, bys mi měl říct něco o sobě.
Proč kola?
Jako dítě jsem je miloval.
A zdědil jsem firmu po tátovi.
Když umřel, byla na pokraji bankrotu.
A já na tom byl ještě hůř.
Naštěstí se to zlepšilo.
S tátou jsme se hodně hádali.
Opíjel jsem se a pak někde vytuhnul. On pro mě jezdil.
Říkal, že umřu někde v rohu baru.
Jak tvůj táta zemřel?
Cirhóza.
Promiň.
A Can? Příšerka? Chodí do školy?
Je ve školce. Příští rok půjde do školy,
ale nesnáší to.
Proč?
Kvůli mně.
Je to moje vina.
Měli jsme krásný život…
Já a on. Jenom my dva.
Totálně šťastní.
Vystačili jsme si.
Nikoho jsem nepotřebovala.
Lituješ toho?
- Litovat čeho? - Že jsi k sobě nikoho nepustila?
Ne.
Mám pět měsíců. Ještě není pozdě.
- Půjdeme? - Ne, je tu hezky.
Pojďme.
- Sakra. - Co?
Nemám Munu Munu.
Najdeme ho.
Jak? Kde může být? Před chvilkou tu byl.
Uklidni se.
Musím ho najít. Bez něj nemůžu domů.
- Koupíme nový. - Kde?
Kde ho chceš sehnat?
Nemůžu jít domů.
Meliso, je pozdě.
Slibuju, že najdu nového.
„Mám sraz s kámoškou.“
O tom chceš teď mluvit?
Ne.
Byl to jeden večer. Víc nebude.
Can se zlobí.
Víš, co je tvůj problém?
Co?
Myslíš.
Upřímně.
Neustále myslíš.
Prostě to neřeš.
Nepřemýšlej tolik.
Žij svobodně.
Pamatuješ si naše seznámení?
Bylo to asi před třemi lety.
Byla jsem ve skladišti?
Byla jsi zamilovaná a bulela jak pitomá.
Nebožátko malý.
A ty jsi mě utěšovala jak moje babička.
Jsi úžasná.
Co jsme dělaly pak?
Ne. Prosím, vážně.
- Ano. Ano. - Fakt nechci.
Teď na to nemám.
To nejde. Musíš.
Začínáme!
Haló, Firate?
Nespíš ještě, že ne?
Ne, ale Can spí.
Aha.
- Víš co? - Co?
Půjdeme zítra na večeři?
Znám tichou rybí restauraci. Máš ráda ryby?
Ano, ale…
Mám Cana.
Ať jde Příšerka taky.
Určitě?
No…
Jak hrozný to může být?
No…
Abys nelitoval.
Bude jíst, ne?
Jasně.
Není vybíravý, ale…
Super, uvidíme se zítra.
Dobrou noc.
Bezva. Dobrou noc.
Kdo to byl?
Cane, lásko.
Dokázal bys zítra být to nejhodnější dítě na světě?
Můžeme?
- Dobrou chuť. - Dobrou chuť.
Proč jsme tady?
Říkala jsem ti to.
Bratr Firat se chtěl omluvit za tu kavárnu.
Nemám bratra.
Tak strejda Firat se chtěl omluvit za tu kavárnu.
Nemám ani strejdu.
- Co takhle prostě Firat? - Prostě Firat?
Půjdeme. Chci domů.
Přece jsme o tom mluvili.
Nech toho.
Cane!
Nevěřil bys, jak moc sleduje televizi.
Může za to televize.
Jak se jmenuje ten film, na který koukáš? Ten s auty?
Rychle a vztekle? Nebo Uklidni se a neztrapňuj mě?
Nebo snad A dost, prostě seď? To je on?
- Rychle a zběsile. - Díky.
Když nepůjdeme, zaplatíš za to.
Firat prodává kola. Věděl jsi to?
Je mi to jedno!
Přestaň to komplikovat a jez.
Tak dobrou chuť.
Zapálil jsi ubrus?
Jak jsi mohl zapálit ubrus? Vysvětli mi to.
Co mám teď dělat? Přeskočilo ti?
Byla to nešťastná náhoda.
To určitě. Na to tě znám moc dobře.
Nejsem včerejší.
Uvědomuješ si to?
Už ho nikdy neuvidíme.
Nikdo nás nechce znovu vidět.
Já bych na jeho místě utíkala jako o život.
A přesně to on udělá.
FIRAT
Ne, nezvedej to. Nejsme doma.
Cane, buď zticha!
Ano, Firate?
Nezlob se na nás. Moc mě to mrzí.
Je tam Can?
Ano.
Je tu. Vteřinku.
Chce tebe.
Buď hodnej.
Prosím.
Co? Co chceš?
A?
Tak jo.
Pojedu s ním o víkendu na závody aut.
Jen my dva. Nejsi pozvaná.
Usušíme ti vlasy?
Později.
Tak jo.
Jeď opatrně!
- Nasadila sis helmu? - Jo, jeď už.
Ujedou nám.
Neboj, tohle je Istanbul, seknou se v zácpě.
Neboj, tohle je generace Z.
Drž se!
Jeď trochu rychleji.
Je to přece CEO, nic by dítěti neudělal.
Z něho strach nemám, ale z Cana jo.
Jasně.
Stůj.
- Co? - Stůj.
- Proč? Co se stalo? - Můžeš zastavit?
Proč zastavili?
Jak to mám vědět?
Co mám udělat proto, abys mámu nechal být?
Co můžu žádat?
Peníze nemám.
Bitcoin? Ripple? Ethereum?
Kouknu se doma.
Přijedeme pozdě na závod, Příšerko.
Nechci na závody.
Myslíš, že jsem pitomej?
Co chceš od mojí mámy?
Jo.
Asi jsem tě podcenil.
Odpověz na otázku.
Co chci od tvojí mámy?
Kamarádit se s ní.
Ale no tak.
Ne.
Nemůžeš se s ní kamarádit.
Proč? Přátelství je špatné?
Ty nemáš kamarády?
Mám mámu.
To se nepočítá. Koho ještě?
Cože? Ty nemáš kamarády?
Kam jedeme?
To je překvapení.
- Šlápni na to. - Uklidni se.
No tak, ujedou nám.
Dobře!
Proč jsme tady?
Jsou tu psi. Naši nejlepší kamarádi.
Nemyslíš?
Jak to souvisí s mámou?
Je máma pes?
Říkal jsem si, že bys měl kamaráda.
- Meliso. - Co?
Podíváme se tam.
Podívej. Vidíš?
Je krásnej.
Podívej se na něj.
Ty seš hezkej pejsek.
- Ahoj. - Ahoj.
Ahoj.
Jsem Fatoš. Jsem jako jeho druhá máma.
Ahoj. Firat.
Tak dobře. Děkuju.
Díky, teď už to zvládnu.
Běž.
- Jak je? - Dobře.
Sledovala jsi nás?
Přivedl jsi ho sem, aby pochopil, že můžeme být přátelé?
Ano.
Jak to souvisí? Jsem snad pes, Firate?
Takhle se na to nedívej.
Už má skoro věk na vojnu a přitom nikdy neměl kamaráda.
Já jsem jeho kamarádka.
Dobře. Fajn, Meliso.
Chtěl jsem udělat něco hezkýho.
Tak nic, končím.
To není tvoje starost. Co se staráš?
Protože…
Líbíš se mi.
Can je taky zajímavý.
Ale jde mi víc o tebe, jasný?
Tak jo.
Mami!
Ahoj!
Mami, může Širin jít k nám?
Nemůže. Víš, jak je to u nás malé.
A co?
Cane, prosím.
Prostě ne a nepřemlouvej mě, jasný?
Přemluv jí, pokud jsi kamarád.
Meliso, mohla by Širin k vám?
Je moc milá.
Kamaráde, proč nemůže jít k tobě?
Je moc milá, mohla by.
A Can by si s ní mohl u tebe hrát.
Prosím.
Prosím?
- Dobře. - Jupí!
Ale dohlédneš na ni.
Jistě. Kdo jiný?
Tohle není Širin.
Širin byla ta hezká holka.
Asi se nemají rádi.
Možná bychom měli
najít Širin nový domov než bude pozdě?
Podle mě si ji zamiluje. Jen ji srovnává s tou holčičkou.
Nechápu, že ji tak rychle ukecal.
Skvělá práce.
Pořád na mě kouká.
Širin?
Neříkej jí Širin.
Tak jak se bude jmenovat, šéfe?
Firat.
Cane?
Hmm?
Líbí se ti Firat?
Pes?
Jo.
Já nevím. Možná.
Možná bychom mohli být všichni kamarádi?
Firat, ty, já a Firat.
Co?
Pes Firat je v pohodě.
Ten druhý ne.
Tady to máte, pane.
Nemáme zmrzlinové sendviče?
Mléko je prakticky to samé.
Cane, dnes přijde Firat.
Zlatíčko?
Mohla byste sem?
Je tohle vhodné oslovení?
Prosím?
Já to myslel jen jako normální oslovení.
Opravdu?
Měl byste se dámě omluvit.
- Omlouvám se. - Přijímám.
- Ještě něco? - Omluvte se jejímu synovi.
Promiň, mladíku.
Jak je?
Musíme si promluvit.
Tak jo.
BAZAR
Tak jsme tady.
A co tady?
Nech mě hádat.
„Nech mámu na pokoji.“
Ne, zkusím něco jiného.
Co to má znamenat? Co se děje?
Kdo mi rozbil okno? Co?
Děti. Potřebují dohled od raného věku.
Co se stalo?
Kde má rodiče?
Tati?
Kdo? Já?
Vrať se, ty hajzle!
- Stůj! - Zaplať za to okno!
- Vrať se! - Zaplať za to okno!
- To zaplatíš! - Koukej ho zaplatit!
Zaplať ho!
Jsme v bezpečí.
Běhají rychle, měli by jet na Olympiádu.
Motá se mi hlava.
Počkej.
Já ti pak ukážu!
Co jsi zkoušel?
Jak má silný okna?
Ne.
Tak co teda?
Zkoušel jsem, jestli bys nás dokázal ochránit.
A výsledek?
Běháš dobře.
Mami?
Tak dobře, nebudeme se s Firatem kamarádit.
- To jsem nechtěl říct. - Hmm?
Spíš?
Ne.
Myslíš, že je Firat dobrý?
Co myslíš ty?
Já nevím. Možná.
Nebude to můj otec, že ne?
Jste jen přátelé? Jako já a pes Firat?
Jsme jen kamarádi.
Jako ty a pes Firat.
Když ti zlomí srdce, podám si ho.
Dobře, nebreč.
Nechci, abys brečela.
Ne, nebrečím.
Viděla jsem ve snu cibuli.
Pes Firat docela smrdí.
Smrdí i Firat?
To je asi šéfova záliba.
- Toaletní papír? - Jo.
To je pravda.
Je za tím něco?
Promiň.
Canův táta jednou v noci odešel koupit toaletní papír.
A už se nevrátil.
Umřel.
A on se bojí, že nám jednoho dne dojde toaletní papír,
já ho půjdu koupit a něco se mi stane.
To za tím je.
- Firate. - Cane.
Co se stane, když umřeš?
Nevím, ještě jsem neumřel.
A proč umíráme?
Asi je to konec našeho dobrodružství.
Jak to myslíš?
Je to asi jako film bez akce.
Koukal bys na něj?
Ne, byla by to nuda.
Přesně tak.
- Firate. - Šéfe?
Díky.
Za co?
Že jsi náš kamarád.
Musím ti něco říct.
Později.
Tak netrpělivý!
- Díky. - Dobrou chuť.
Tady máš. A utíkej za Fatoš.
Co…
Jakou příchuť?
Tati?
Je v pohodě?
Cane!
Co to děláš? Cane!
- Jsi v pořádku? - Tati!
- Ne.
Já chci za tátou!
- Odveď ho. - Cane!
- Pojď sem. - Tati!
- Pusť mě! - Klid!
Já chci za tátou!
- Cane! - Tati!
- Cane.
- Tati!
- Musíme jít. - Pusť mě!
- Tati! - Cane.
- Chci s ním mluvit. - Klid.
Meliso?
- To je můj táta! - To je tvoje dítě?
- Tati! - Cane.
Tati!
- Cane. - Tati!
Meliso?
Co se děje?
Zavolejte záchranku.
- Zavolejte někdo záchranku. - Rychle!
Volám.
Proč jsi vstala?
Je Can v pořádku?
Je u mě s Birce.
Celou noc brečel kvůli tátovi.
Co jsi mu řekla, když se ptal na mě?
Že jsi trochu nemocná.
Kurva.
Čekal celou noc.
Co se včera stalo?
Dlužíš Canovi vysvětlení.
Co za mámu tohle dítěti udělá?
Zbabělá…
slabá…
špatná máma.
Vyber si sám.
Proč bys nechala někoho se do tebe zamilovat, když umíráš?
Proč?
Proč jsi na to mučení vybrala mě?
Řekni mi, že jsme se nepotkali kvůli tomu,
aby se někdo postaral o Cana.
Asi jsem byl dobrý kandidát.
Měla jsi tak krásný úsměv a já myslel, že je upřímný a pravý.
Byl upřímný.
Víš, co mě dojalo?
- Když jsi udělala ten trik. - Ne.
Jak jsi ztratila Canovu hračku a bez váhání skočila do ledové vody.
Ne.
Tomu říkám žena.
Takhle se zachová máma.
Ne.
Ten trik ti vyšel.
Ne.
- Birce, běž vedle. - Proč?
Tak se hni.
Probulel celej den.
Fajn, tak běž.
Kde je táta?
Mluv!
Kam šel?
Proč mě nepoznal?
Nemá být mrtvý?
Cane.
To není tvůj táta.
Je. Kecáš.
Myslel jsem, že mi nelžeš.
Jsi lhářka!
Kéž bys umřela!
Stejně jsi nemocná!
Jsi nemocná?
Nic ti není, že ne?
Nic ti není.
Udělal jsem něco?
Naštval jsem tě?
Promiň.
Pojďme domů, prosím.
Už se na tátu nikdy nezeptám.
Prosím.
Ale zeptáš, Cane.
Zeptáš.
Brzy se vrátím.
Kam jdeš?
- Mami, nechoď! - Cane.
- Vrátím se. - Nechoď!
- Mami! Nechoď, mami! - Cane, zlato…
- Vrátím se. Neplač. - Nechoď, mami!
- Hned jsem zpátky. - Máma se vrátí, Cane.
- Jo, vrátí se. - Nechoď.
MELISA
PŘIJMOUT
Ano?
Firate.
Musíme si promluvit.
Co je tak naléhavé?
Zatančíš si se mnou?
Kvůli tomu voláš?
Moje poslední přání.
Zatančíš?
Povím ti příběh, pokud chceš.
Je to příběh studentky
s malými sny, která chce jen malovat.
Denně chodí s kamarády do toho samého baru.
V tom baru je chlap.
Taky je tam denně.
Ona je do něj zamilovaná.
On to neví.
Neopětovaná láska.
Nikdy spolu nemluvili.
Ale ona si myslí, že ho zná líp než ostatní.
Miluje ho líp.
Chápe ho lépe.
Je si jistá, že kdyby ji poznal, taky by ji miloval.
Přesto na konci
ničeho nelituju.
Přesto na konci
ničeho nelituju.
Jo, je pitomá.
Je melodramatická. Co se dá dělat?
Jednoho dne sebere odvahu.
Jde k němu.
Neví, že se její život změní.
Poprvé ho pozdraví.
- Paráda! - To bylo úžasný. Bravo!
Jsem v háji, Korayi. Slíbil jsem všem tequilu.
Musíš to udělat.
Ahoj.
Zatančíš si se mnou?
Rozhodně.
Na tuhle písničku?
Jasně.
Pak přijde první dotek.
První tanec.
Bydlíš blízko?
Počkej, přestaň.
Minutku.
Dáš si kafe?
Jaký kafe?
Kafe?
Koupím nám něco k snídani.
A došel ti toaletní papír.
Otevřeš mi pak?
Jasně, ale…
Klidně už můžeš jít, stejně je ráno.
Já se vrátím.
Tohle si beru, pak to spolu složíme.
Jo?
Ani úplný idiot by nevěřil, že se vrátíš.
Ale já jo.
Já jo.
O těhotenství jsem zjistila pozdě.
Už nebylo cesty zpět.
Ale jsem za to ráda.
Moc ráda.
Byla to nejchytřejší hloupost mého života.
Mám milované dítě.
Párkrát jsem za tebou šla, abych ti o něm řekla.
Ale nikdy jsi tam nebyl.
To mi aspoň tvrdili.
„Pan Firat tu není.“
Pak jsem si řekla, že přece nikoho nepotřebuju.
Nepotřebovala jsem tě. Nepotřebovala jsem nikoho dalšího.
Ani tátu, co mě za těhotenství vyrazil.
Nikoho jsem nepotřebovala.
Pořád se ptal na tátu.
Označila jsem kamaráda, co se přestěhoval do Německa.
A to se mi vymstilo, jak jsi viděl.
Během života minulosti čelit nemusíš, ale během smrti jo.
Já…
Nechtěla jsem tě hledat.
Ale ty jsi přišel za mnou.
V Istanbulu jsou tisíce kaváren. Otočím se a tam ty.
A pak tě vidím v časopise.
Řekla jsem si, že musím.
Že se musím vrátit na samotný začátek.
Nikdy jsem ti nelhala.
Můj úsměv nebyl falešný. Nic nebylo falešné.
Ne.
Chtěla jsem, abys mě miloval.
Chtěla jsem být s tebou.
Abys miloval Cana.
Ne násilím.
Abys nás upřímně miloval.
Zajímalo mě…
jestli ten večer…
Určitě jsi na mě zapomněl.
Ale zajímalo mě, jestli jsi mě někde v hloubce cítil.
Možná?
Firate?
Řekni něco.
Cokoliv.
Je pozdě. Možná bys měl vypadnout.
Munu Munu.
Tyhle jsou
jeho oblíbené.
TVŮJ VESMÍR VESMÍRNÁ RAKETA
A tohle zodpoví všechny tvoje otázky.
„Can pro začátečníky.“
Meliso.
Tohle není sbohem. Ne.
Ne, není.
Vrátím se.
Jen ho tu chvilku nechám.
Musí si na to zvyknout.
Je to Firat, že jo?
Co?
Můj nápad to nebyl.
Byl to můj nápad. Promiň.
Neblázni.
Víš, že jsem vyrostla bez táty.
Nechci, aby to měl Can stejně.
Bylo to na nic.
Nebudeme tu bulet jak pitomý nány, ne?
Nebudeme.
Mám tě moc ráda.
Dobře, trapko.
Mám tě moc ráda.
- Tak zatím. - Tak zatím.
Ahoj.
Je tu Can?
Bydlí u nás.
Můžeme jít spolu.
Jdeme.
Jsem ráda, že jsi tady.
Říká, že mu chybí Firat.
Ale nevěděla jsem, kterého myslel.
Zmlátili tě?
Zlobíš se na nás?
Vůbec ne.
Jen jsem měl moc práce.
A proto už mi neříkáš šéfe?
To nic.
Šéfe.
No tak, šéfe. Vzbudíme tvoji mámu.
Vezmi si to.
Firate, mám tam dát tohle?
Přines olivy.
Skvělá práce. Sedni si.
Tak jo.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Dobré ráno.
Udělali jsme ti snídani, mami.
Pojď sem.
Pašák.
Jsem tu.
Vždycky tu budu.
Nemáme správné načasování.
Moc tě miluju.
Mami.
Nic se ti nestane, že ne?
Hezky spinkej.
Uspi mě.
První slovo.
Studené.
Horké.
Tma.
Slunce.
Smrt.
Život.
Mami.
Mami!
Mami.
Firate?
Musela odejít?
Šéfe, jednoho dne všichni…
Ne, tohle mi už neříkej.
Řekni něco jiného. Už mě to nebaví.
Strašně mě to bolí.
Ale nevím, jak to popsat. Jsem moc malej.
Věř mi, že to taky nevím.
A to nejsem malej.
Bude to dobrý?
Ne, šéfe.
Ale třeba ti tohle pomůže, když se ti bude stýskat.
- Co je to? - Otevři to.
Hele, to jsem já!
Vidíš, to jsi ty!
A tvoje kolo.
Pes Firat.
To je Širin?
Tvoje holka.
Ne, není.
Teď budeme spolubydlící?
- Chtěl bys? - Jo, ale mám pravidla.
Jaká pravidla?
Zaprvé, nekoukám na filmy bez akce.
- A? - Před spaním potřebuju poškrabkat záda.
- Co ještě? - Nebudu platit nájem.
A musíme si promluvit o škole. Mám k ní výhrady.
Šéfe, nemáš na tohle návod?
Fatoš něco takového má.
Can pro začátečníky.
Určitě si to přečti.
Řekne ti o mně všechno.
Překlad titulků: Zuzana Matějková