Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Da.
Tipul ăla era doctorul meu. Cel care semăna cu un ofițer nazist.
A zis că mai am cinci luni.
Iar eu, de colo: „Sigur nu trei? A zis că cinci.
O lună în plus sau în minus.
N-am vrut să fiu pisăloagă și n-am mai insistat.
În retrospectivă, ce pot să spun?
Am dus o viață bună.
Mi-am trăit viața din plin.
Nu mi-e frică.
Dar am o mare problemă.
De fapt, e vorba de ceva mic.
Pune-le acolo.
Haide! Jucăm Primul cuvânt.
Pat.
Pernă.
Somn.
Ceas.
- Meridianul Greenwich. - Nu există așa ceva!
Începi să te smiorcăi imediat. Ba există.
Amerindianul sandvici?
Ce? Uite, asta chiar nu există.
- Inventezi! - Nu vreau să te simți așa.
Bine, fie.
Am vești bune pentru tine, amice.
Ce?
A sosit timpul.
Serios?
Serios.
Unu, doi, trei, patru!
Hai, tată, cântă așa
Asta e poza mea preferată.
De ce?
E singura cu noi trei.
Ce se întâmplă când mori?
Can, iar mă întrebi?
Iubitule…
Mă scarpini pe spate?
Sigur.
Vino să te scarpin.
Ești gata de aterizare?
Gata!
Așa.
Munu Munu.
Desigur.
Poftim.
Noapte bună!
LUNI-MARȚI-MIERCURI-JOI-VINERI SÂMBĂTĂ-DUMINICĂ
Bravo, copii! Bravo!
Pe rând. Haide!
Așa.
Bravo, dragă!
Uimitor. Bravo!
Can?
Da, mamă?
Nu vrei să mergi și tu la școală?
Nu. Nu vreau.
Bravo! Haideți!
Haideți, înapoi în clasă!
Trebuie să mergi la școală la un moment dat.
Vreo 15 ani?
Poate ar trebui să mergi direct la facultate?
Poți să-ți iei rucsacul.
Și să urci singur pe feribot, nu?
- Nu ai pe cineva din partea lui Görkem? - Nu.
- Tatăl tău? - N-ar vrea.
Can! Ai căzut de pe bancă deunăzi.
Mergi jos și ia-ți un desert, vrei?
Desert!
- Ai grijă! - Mersi.
Cu plăcere.
Am eu grijă de Can.
Nu-ți face griji.
Da, sigur.
Voi o s-o țineți numai într-o petrecere.
Da? Mai bine mă asculți și îți găsești pe cineva.
Melisa, dacă erai bărbat, ai fi găsit deja o viitoare mamă pentru el.
Nu? Bună idee. Unul care să aibă grijă de Can când n-oi mai fi.
Un bărbat, un soț.
Nu m-am gândit la asta.
De ce nu primești pe nimeni în viața ta?
Bine, ajunge.
Te aștept jos.
Poftă bună!
Nu înțeleg de ce te porți ca o pustnică.
Da, Can e puțin gelos, dar mă ocup eu de asta.
Mă ocup acum.
Can, drăguțule, vreau să te întreb ceva.
Eu și mama ta discutăm ceva.
Cine crezi că are dreptate?
Tu, desigur.
Da, sigur că am dreptate.
Îți fac o listă de candidați și alegi pe cineva.
E atât de simplu, bine?
Candidați?
Drăguță, vino, te rog.
Da, domnule.
Vreau o budincă cu chia și un espresso scurt.
Desigur.
Can, hai să ne jucăm pe tableta ta. Haide!
Hai să-ți găsim tableta. Unde e?
Haide!
Oare ar trebui să mă căsătoresc?
Cu clientul care ți-a zis „drăguță”?
În niciun caz.
Nu, mă gândeam așa…
Ar fi atât de rău dacă aș avea pe cineva?
Ar avea grijă de tine dacă aș păți eu ceva.
- N-ai fi singur. - Nu vei păți nimic.
Te-am supărat cu ceva?
Nu, scumpule, nu m-ai supărat cu nimic.
Îmi pare rău.
- N-o să te căsătorești, nu? - Nu.
Promiți? Nu minți, nu?
Promit. Ce nu fac eu vreodată?
Nu minți. Nu?
Nu te mint niciodată. Da.
Haide, uită-te la televizor!
- Bună ziua! - Bună ziua!
- Poftiți. - Mersi.
O cafea la filtru, vă rog.
- Sigur. - Fără lapte.
Uite, brioșă!
Da, o să luăm și brioșa.
Sigur, 23 de lire.
Bine, 23 de lire. Poftiți.
Aveți mărunt?
- Am eu! - Da? Am…
Am zece lire aici.
Dă-mi 13 în monede.
Una, două,
trei, patru,
cinci…
- Hopa! - Hopa!
- Hai să numărăm iar. - Da, numărăm iar.
Haide!
Ce?
Mă grăbesc.
Și noi ne grăbim.
Serios?
Da. Poți aștepta două minute.
Hai, numărătoarea.
Una,
două,
trei…
Patru, cinci, șase, șapte, opt, nouă, zece, 11, 12, 13, 14.
Gata.
E un copil. Ce tot ai?
Vreau să comand. Trebuie să aștept toată ziua?
Da, pentru că el învață să numere.
S-o luăm de la început. Una.
Dacă învață acum, stăm aici până mâine.
Vrei să mă pocnești?
Puteți comanda aici.
Vă rog.
Vreau și brioșa.
- Cu ce vă servesc? - Suc de portocale.
Bine.
Păstrați restul. Mulțumesc.
Să mergem!
- Bună ziua! - Un pachet de țigări, vă rog.
Sigur.
FINANCIAR ÎMBLÂNZITORUL DE BICICLETE
- Mersi. - Mulțumesc.
Hai, avem deja una.
Îți iau mai încolo alta.
- Melisa? - Da?
N-ai cum să refuzi așa ceva. Uite!
- E profilul pe care mi l-ai făcut? - Da.
Ți-am spus de o mie de ori că nu vreau.
Ești proastă? Închide-l.
E o tâmpenie.
Drăguță, poți veni puțin?
Nu mai suport treaba cu „drăguță”.
Vreau o cafea tare și gustoasă.
Imediat.
Ce vrei?
Tu ce crezi?
- Bună ziua! Bun-venit! - Mersi.
- Un pachet de țigări, vă rog. - Sigur.
FINANCIAR ÎMBLÂNZITORUL DE BICICLETE
Mersi. O zi bună!
- O zi bună la muncă! - Mersi.
Să mergem!
Fatoș.
Fatoș, ce mănânci?
Nu vezi că are păr?
Fatma!
Bine, îmi pare rău. Știu că m-am rățoit puțin.
Ai dreptate.
Pot să-mi caut pe cineva.
I-ar prinde bine lui Can.
- Poftim? - Așa cred.
Ce zici de el?
M-am gândit la cineva.
- Cine? - Îl știi pe îmblânzitorul de biciclete?
Fırtına. Fırat Fırtına.
Tipul ăla, Fırtına?
Grozav!
Nu se poate.
Fırat Fırtına.
Să vedem! Altcineva?
Vorbești serios?
Îți dai seama ce spui?
Și eu sunt aia proastă?
Fată, crezi că ar fi un tată bun?
Apare mereu în tabloide. Își schimbă gagicile ca pe ciorapi.
Ești nebună? Nu poate fi un tată bun.
În plus, ce-ți veni cu el?
Să zicem că am primit un semn.
Cum zici tu, mamaie.
Dar mai e ceva. Can.
O să-l mănânce de viu.
Nu, s-au cunoscut deja. Se înțeleg bine. E chiar drăguț.
Poftim?
Unde pleci?
Ți-am zis. Ies cu un prieten.
Stai.
E foarte mișto rochia, dar nu e cam feminină?
Nu știu. Am luat-o de la Ayșe.
Ascultă, m-am interesat de el.
- Știm că e biciclist. - Da.
Și știi clubul Nostalgia din Ortaköy?
E proprietar. E acolo în fiecare seară.
Dar e un măgar.
Un măgar?
Măgar.
Cine e?
Cine să fie?
- Ia. - Ce?
Dar nu poți dormi fără el.
Da, ca să vii devreme.
Te crezi isteț?
Da.
Tu ești bărbatul casei?
Tu ești capul familiei?
Tu ești băiețelul meu iubit?
Nu te uita așa la mine. Promit să vin devreme.
Bine, promit.
În sfârșit suntem singuri.
- Fatoș… - Can.
- Tipul e din Azerbaidjan. - Din Baku?
- Ce? - E din Baku.
Din Baku, exact.
- Băieți, eu plec. - Așteaptă!
Mai repede! Bei prea încet…
Nu facem bani dacă bei cu țârâita.
Hai să bem iar!
Cenk, vă aduc de băut.
Mă scuzați!
- Apă, vă rog. - Koray, zece votci.
Apă.
Ce mai faci?
A învățat monstrulețul să numere?
- Mereu ești așa de enervant? - Te enervez?
Da.
Am eu o insultă de-o silabă pentru tine.
Care e insulta de-o silabă?
Porc.
Mulțumesc, Koray.
Nu-i frumos să mă faci „porc”.
Și ce vrei?
Apa e de ajuns. Mersi.
Scuzați-mă!
Doamna asta mă face „porc”. Știați?
Nu mă așteptam.
Credeam că insulta de-o silabă e „prost”.
Ea zice că e „porc”.
Koray, mai adu.
- Bine, ajunge. Nu. - De ce? Se supăra soțul tău?
Ar trebui să porți verigheta. Rușine!
Hai să-ți spun ce urmează să spui.
Te rog.
Aduci vorba de căsătorie și eu mușc momeala.
Îți spun că nu sunt căsătorită.
Apoi îi spui lui Koray să ne mai dea de băut.
Eu accept.
Apoi mă îmbăt, te îmbeți și tu.
Poate dansăm puțin.
Apoi zici: „M-am îmbătat. Hai la mine. E foarte aproape.
Bem o cafea și ne trezim.” Eu accept, proastă fiind.
Merg cu tine. Dar nu ai cafea acasă.
Eu sunt proastă, așa că zic: „Hai să facem dragoste!”
Apoi facem dragoste, care probabil nu durează mult.
Apoi vreau să ne cuibărim.
Vezi tu, sunt proastă.
Dimineață, tu pleci și eu mă întorc acasă.
Asta-i tot. Cum sună?
Știi ce? Sună grozav.
Dar povestea ta are câteva inadvertențe.
Unu, eu nu locuiesc aproape.
Doi. Nici tu n-ai crede basmul cu cafeaua.
Deși ești cam toantă.
Trei, îmi judeci cam aspru performanțele,
dar te iert.
Voiam doar să-ți iau ceva de băut.
Pentru cearta de la cafenea.
În mod normal ești pe lista femeilor pe care nu le-aș aborda.
„Lista femeilor”!
- Ești atât de pretențios? - Da.
Pe cine nu abordezi, mamele cu copii?
Nu. Și mamele au copii, apropo.
Atunci, care e problema?
Nu-mi ești pe plac. Ești prea previzibilă.
Îți anticipez totul. Nu ești genul meu.
Poate pentru că nu vreau să mă placi?
Ți-aș atrage atenția dacă aș vrea.
Știi ce? Mă bucur că nu te-ai deranjat.
Salută-l pe monstruleț!
Koray, trimite-le la noi.
Încă mai bei din aia!
Înainte să mă duc
Mulți am putut să seduc
Înainte să mă duc
Multe greșeli am făcut
Chiar și așa
Nu regret nimic
Chiar și așa
Nu regret nimic
Totuși
Uneori mă gândesc
Poate într-o zi
Voi trăi din nou
Toate iubirile mele
Doamne, fură doar minciuni?
Ce singură sunt
Încet mă pierd
Mă pierd
Bravo!
Credeam că pleci.
Păi plec.
Voiam să-ți atrag atenția înainte.
Fırat.
Pe curând!
Sigur, putem vorbi despre asta după o vreme…
E nesănătos.
Și nu fuma pe stomacul gol!
Bine, ce-mi cumperi?
Ce vrei tu.
- Hai să mergem! - Stai, vino înapoi…
Am probleme cu tipii ăia.
Hai să luăm un taxi.
Am portofelul în mașină.
Încetează!
Nu mai pari așa de șmecher.
„Mi-am uitat portofelul în mașină. Nu știu unde am parcat.”
Astea sunt scuze de liceu.
Nu, jur. Mi-am lăsat portofelul în torpedou.
Da, sigur.
Sigur, vreau să profit de tine.
Hai să căutăm o mașină…
Numai despre asta vorbești.
Hai, să mergem.
Nu avem nevoie de mașină. Vino cu mine!
Nu fi enervant să pui la îndoială igiena.
Cine mă crezi?
Da!
- Poftiți. - Mulțumesc.
MIDII UMPLUTE
Fuat, mai vrem 20. Cu multă lămâie.
Numele meu e Selami.
Fuat, mă faci să cad de fraier. Mai adu-ne 20.
Am înțeles.
Mă întorc imediat.
Vrei bere?
Ai mărunt?
Da, dle profitor.
Haide, comandă!
Dar aici nu poți comanda decât la bar.
Nu-i nimic. Dă-mi banii.
Bine.
Povestește-mi despre tine.
Nu. Nu vreau să te fac să plângi.
De ce? Ești pe moarte?
Da.
Mai am cinci luni.
Nu se spune „trei luni”?
Asta am spus și eu. Dar medicul: „Nu, cinci.”
O lună în plus sau în minus.
Pare un medic grozav.
Da.
Munu Munu.
Pledul lui Can. Nu poate dormi fără el.
Munu Munu?
- Îi spune Munu Munu? - Da.
E drăguț! Nu-și arată latura drăguță.
Știi că nu-mi insult copilul cu tine, nu?
Pot să-ți spun ceva?
Ar fi distractiv.
Ești un bărbat căruia nu-i plac copiii. Povestește-mi despre tine.
De ce biciclete?
Le adoram când eram mic.
Și am moștenit firma de la tata.
Dar era aproape falit când a murit.
Eu o duceam mai rău decât firma.
Din fericire, e mai bine acum.
Mă certam adesea cu tata.
Beam mult și mă aduna de pe coclauri.
Îmi zicea: „O să mori în vreun șanț, derbedeule.”
Cum a murit tatăl tău?
De ciroză.
Scuze.
Și Can? Monstrulețul? Merge la școală?
E la grădiniță. Va merge la școală la anul,
dar nu-i place deloc.
De ce?
Din cauza mea.
E vina mea.
Am dus o viață atât de frumoasă…
Doar eu și el. Doar noi doi.
Foarte fericiți. Nu aveam nevoie de nimeni.
N-am lăsat pe nimeni în viața mea.
Și regreți?
- Ce să regret? - Că n-ai acceptat pe nimeni.
Nu.
Mai am cinci luni. Nu e prea târziu.
- Mergem? - Nu, e frumos aici.
Să mergem.
- La naiba! - Ce?
A dispărut Munu Munu.
Îl găsim noi.
Cum? Unde poate fi? Era chiar aici.
Calmează-te.
Nu pot merge acasă fără el.
- Cumpărăm altul. - De unde?
Cum găsim unul nou?
Nu pot merge acasă.
Melisa, e prea târziu.
Îți promit că găsim altul.
„Mă văd cu un prieten.”
Vrei să discutăm acum?
Nu.
A fost doar o noapte. S-a terminat. Și l-am supărat pe Can.
Știi care e problema ta?
Care?
Gândești prea mult.
Pe bune.
Analizezi întruna.
Las-o baltă.
Nu te gândi prea mult!
Trăiește-ți viața.
Mai știi când ne-am cunoscut?
A fost acum vreo trei ani.
Eram în depozit?
Erai îndrăgostită. Plângeai ca o proastă.
Biata de ea!
Și ai încercat să mă consolezi vorbind ca bunica.
Minunato!
Ce am făcut după aceea?
Nu. Te rog.
- Ba da. - Chiar nu vreau.
Nu am chef de asta.
Ba da. Trebuie.
Începem acum!
Alo, Fırat?
Nu dormeai, nu?
Nu, dar Can doarme.
Bine.
- Știi ce? - Ce?
Vrei să ieșim la cină mâine?
Știu un restaurant drăguț. Îți place peștele?
Da, dar…
Sunt cu Can.
- Poate veni și monstrulețul. - Sigur?
Păi…
Cât de rău poate fi?
Păi…
Să nu regreți.
O să mănânce, nu?
Sigur.
Nu e pretențios, dar…
Super. Ne vedem mâine.
Noapte bună!
Bine. Noapte bună!
Cine era?
Can, iubirea mea.
Poți fi mâine cel mai dulce copil din lume?
Începem?
- Poftă bună! - Poftă bună!
Ce căutăm aici?
Ți-am spus.
Fratele Fırat a vrut să-și ceară scuze pentru cearta de la cafenea.
Nu am niciun frate.
Unchiul Fırat a vrut să-și ceară scuze pentru cearta de la cafenea.
Nu am nici unchi.
- Atunci, doar Fırat. - Ce e doar Fırat?
Hai să plecăm. Vreau să plec.
Nu am discutat despre asta acasă?
Mai scutește-mă!
Can!
Se uită prea mult la televizor.
E din cauza televizorului.
Care e filmul tău preferat, cel cu mașini?
Rapid și furios? Sau Calmează-te, nu mă mai face de râs?
Sau Ajunge, stai jos?
- Furios și iute. - Mulțumesc.
O să plătești dacă nu plecăm.
Fırat vinde biciclete. Știai?
Nu-mi pasă!
Nu mai fi dificil. Mănâncă!
Poftă bună! Te rog.
Ai ars fața de masă?
Cum ai putut arde fața de masă? Explică-mi.
Ce ar trebui să fac? Ce tot ai?
Am răsturnat-o din greșeală.
Te rog. De parcă nu te-aș cunoaște.
Nu m-am născut ieri.
Îți dai seama?
- N-o să-l mai vedem. - Nimeni n-ar vrea să ne mai vadă!
Dacă eram în locul lui, fugeam mâncând pământul.
Și asta va face și el.
Nu răspunde! Nu suntem aici!
Can, taci!
Alo, Fırat?
Te rog să ne ierți. Îmi pare rău.
Can e acolo?
Da.
Poftim. O clipă.
Vrea cu tine. Vorbește frumos!
Te rog.
Ce? Ce vrei?
Și?
Bine.
Eu și Fırat mergem la o cursă de mașini în weekend.
Doar noi. Nu ești invitată.
Îți uscăm părul?
Mai târziu.
Bine.
Condu cu grijă!
- Ți-ai pus casca? - Da, hai odată!
O să-i pierdem.
Suntem în Istanbul. Se vor bloca în trafic.
Nu-ți fie frică, te salvează tinerica. Ține-te bine!
Mergi mai repede.
E un director executiv! N-ar face vreun rău unui copil.
Nu el e problema, ci Can.
Da.
Oprește.
- Ce? - Oprește!
- Ce s-a întâmplat? - Poți să oprești?
De ce s-au oprit?
De unde să știu?
Ce vrei ca s-o lași în pace pe mama?
Ce pot să cer, mai exact?
Bani nu am.
Bitcoin? Ripple? Ethereum?
O să caut acasă.
Întârziem la cursă, monstrulețule.
Nu vreau la cursă.
Mă crezi prost?
Ce vrei de la mama?
Da.
Cred că te-am subestimat.
Răspunde la întrebare.
Ce vreau de la mama ta?
Vreau să-i fiu prieten.
Scutește-mă.
Nu.
Nu poți fi prietenul mamei mele.
De ce? E rău să fii prieten?
Tu nu ai prieteni?
O am pe mama.
Nu se pune. Altcineva?
Ce? Nu ai prieteni?
Unde mergem?
E o surpriză.
- Calc-o! - Calmează-te.
Haide, îi pierdem!
Bine!
Ce facem aici?
Sunt câini aici. Cei mai buni prieteni ai omului.
Nu crezi?
Ce legătură are cu mama?
Mama e un câine?
Am zis să ai un prieten.
- Melisa. - Ce?
Hai să vedem ce fac!
Uite. Vezi?
Ce drăguț!
Ia te uită ce câine!
Cuțu, ce drăguț ești!
- Bună! - Bună!
Bună!
Eu sunt Fatoș. Sunt ca o a doua mamă pentru el.
Bună! Fırat.
Bine, dragă. Mersi.
Mulțumesc. Mă descurc.
Du-te!
- Ce faci? - Sunt bine.
Ne-ai urmărit?
L-ai adus aici ca să înțeleagă că putem fi prieteni?
Da.
Ce legătură are? Sunt vreun câine, Fırat?
Nu puteți gândi așa.
E destul de mare să intre în armată, dar n-a avut niciodată un prieten.
Fiindcă sunt eu prietena lui.
Bine, Melisa.
Am încercat să fac un gest frumos.
Gata.
Nu te privește. De ce-ți pasă?
Pentru că…
Pentru că te plac mult.
Și Can e interesant.
Dar e mai mult vorba de tine, da?
Bine.
Mamă!
Bună!
Mamă, poate veni Șirin la noi?
Nu poate. Știi cât de mică e casa noastră.
Și ce?
Can, te rog.
Nu. Nu insista, da?
Convinge-o tu dacă sunteți prieteni.
Poate să vină Șirin, Melisa?
E foarte drăguță.
Prietene, nu poate veni Șirin la tine?
E drăguță. Poate sta la tine.
Și Can s-ar putea juca cu ea la tine.
Te rog?
- Bine, fie. - Da!
Dar tu vei avea grijă de ea.
Desigur. Cine altcineva?
Asta nu e Șirin.
Șirin era fata drăguță cu părul lung.
Cred că nu se plac.
Poate ar trebui să…
Poate e mai bine s-o dăm pe Șirin.
O s-o adore. Acum o compară cu fata.
Habar n-am cum a fermecat-o așa repede.
Bună treabă.
Se tot uită la mine.
Șirin?
Nu-i spune „Șirin”.
Boteaz-o tu, șefu'. Cum să-i spunem?
Fırat.
Can?
Îți place Fırat?
Câinele?
Da.
Nu știu. Poate.
N-ai vrea să ne împrietenim?
Fırat, tu, eu și Fırat.
Câinele Fırat îmi place.
Dar nu și celălalt.
Poftim, domnule.
Nu avem înghețată?
Laptele e tot înghețată.
Can, vine frate Fırat azi.
Drăguță?
Poți veni puțin?
E politicos să-i vorbești așa?
Poftim?
Eu așa mă adresez tuturor.
Oare?
Ar trebui să-ți ceri scuze.
- Îmi pare rău, doamnă. - Nu-i nimic, domnule.
- Vă mai ajut cu ceva? - Cere-i și băiatului iertare.
Îmi pare rău, tinere.
Ce faci?
Vreau să vorbim.
Bine.
MAGAZIN SECONDHAND
Am ajuns.
Ce se întâmplă?
Să ghicesc. „Las-o pe mama în pace.”
Nu, încerc altceva.
Ce naiba? Ce se întâmplă?
Cine mi-a spart geamul?
Copiii ăștia… Ar trebui supravegheați la vârsta asta.
Ce s-a întâmplat, amice?
Unde or fi părinții lui?
Tată?
Cine? Eu?
Înapoi, ticălosule!
- Stai! - Dă-mi banii pe geam!
- Vino înapoi! - Dă-mi banii pe geam!
- Banii! - Dă-mi banii pe geam!
Banii!
Suntem în siguranță.
Vânzătorii ăia ar trebui să participe la Jocurile Olimpice.
Sunt amețit.
Stai așa.
Îți arăt eu ție mai târziu.
Ce voiai să vezi? Cât de rezistente sunt ferestrele?
Nu.
Dar ce?
Am testat dacă ne poți proteja.
Și rezultatul?
Ești un alergător bun.
Mamă?
Bine, fiule. Nu vom fi prieteni cu Fırat.
- Nu asta voiam să zic. - Nu?
Dormi?
Nu.
Crezi că Fırat e cumsecade?
Tu ce părere ai?
Nu știu. Poate.
Nu va fi tatăl meu, nu?
Sunteți doar prieteni? Cum sunt eu cu Câinele Fırat?
Suntem doar prieteni.
Ca tine și Câinele Fırat.
Dar va plăti dacă îți frânge inima.
Bine, nu plânge.
Nu vreau să plângi.
Nu plâng.
Tocmai am văzut o ceapă în vis.
Câinele Fırat miroase urât.
Fırat miroase la fel?
O fi domeniul de interes al șefului.
- Hârtia igienică? - Da.
Așa e.
Are vreo logică?
Scuze.
Tatăl lui Can a plecat într-o noapte să cumpere hârtie igienică.
Și nu s-a mai întors.
A murit.
Se teme că, într-o zi, vom rămâne fără hârtie igienică,
va trebui să cumpăr și mi se va întâmpla ceva.
Asta e logica.
- Fırat. - Can.
Ce se întâmplă când mori?
Nu știu. N-am murit.
Și de ce murim?
Cred că e sfârșitul aventurii noastre.
Cum adică?
Ar fi ca un film fără acțiune.
Te-ai mai uita la el?
Nu, ar fi prea plictisitor.
Exact.
- Fırat. - Da, șefule.
Mulțumesc.
Pentru ce?
Pentru că ne ești prieten.
Trebuie să-ți spun ceva.
Mai târziu.
Ce nerăbdător!
- Mulțumesc. - Poftă bună!
Poftim. Du-te la sora Fatoș.
Ce…
Ce aromă?
Tată?
E bine?
Can!
Ce faci? Can!
- Sunteți bine? - Tată!
- Gata!
Vreau să merg la tata!
- Luați-l. - Can!
- Can, vino aici. - Tată!
- Lasă-mă! - Gata!
Vreau la tata!
- Can! - Tată!
- Can.
- Tată!
- Haide. - Dă-mi drumul!
- Tată! - Can.
- Vreau la el. - Calmează-te.
Melisa?
- E tatăl meu! - E copilul tău?
- Tată! - Can.
Tată!
- Can. - Tată!
Melisa?
Ce se întâmplă?
Cheamă o ambulanță.
- Cineva să cheme ambulanța. - Repede!
Chem eu.
De ce te-ai ridicat?
Unde e Can? E bine?
E la mine cu Birce.
A plâns după tatăl lui toată noaptea.
Ce i-ai spus când a întrebat de mine?
I-am zis că ești puțin bolnavă.
La naiba!
A așteptat toată noaptea.
Ce s-a întâmplat aseară?
Îi datorezi o explicație lui Can.
Ce fel de mamă își supune fiul la așa ceva?
O mamă lașă…
slabă…
o mamă rea.
Alege oricare variantă.
De ce ai fermeca pe cineva dacă ești pe cale să mori?
De ce?
De ce m-ai ales pentru tortura asta?
Spune-mi că nu de asta ne-am cunoscut.
Ca să aibă cineva grijă de Can.
Presupun că am fost un candidat bun.
Zâmbetul tău era atât de frumos, încât mi s-a părut sincer.
A fost sincer.
Știi când m-ai impresionat?
- Când ai făcut șmecheria cu pledul. - Nu.
Când ai pierdut pledul lui Can, ai sărit în apa rece ca gheața fără ezitare.
Nu face asta.
Mi-am zis: „Ce femeie!
Asta face o mamă.”
Nu face asta.
A funcționat.
Nu face asta.
- Birce, hai în camera aia. - Pentru ce?
Haide, omule!
Puștiul a plâns toată ziua.
Bine, haide.
Unde e tata?
Spune-mi!
Unde s-a dus?
De ce nu m-a recunoscut?
Nu era mort?
Can.
Nu e tatăl tău.
Ba da. Minți.
Credeam că tu nu mă minți.
Ești o mincinoasă!
Mai bine ai fi murit!
Oricum ești bolnavă!
Ești bolnavă?
Ești bine, nu?
Ești bine.
Am făcut ceva greșit?
Te-am supărat?
Îmi pare rău.
Hai să mergem acasă, te rog.
N-o să mai întreb de tata, promit.
Te rog.
O s-o faci, Can.
O s-o faci.
Mă întorc repede.
Unde te duci?
- Mamă, nu pleca! - Can.
- Mă întorc. - Nu pleca!
- Mamă! Nu pleca, mamă! - Can…
- Revin. Nu plânge. - Nu pleca, mamă!
- Mă întorc imediat. - O să se întoarcă, Can.
- Se întoarce. - Nu pleca!
RĂSPUNDE
Da?
Fırat.
Trebuie să stăm de vorbă.
Ce e așa urgent?
Vrei să dansezi cu mine?
Pentru asta m-ai sunat?
E o ultimă dorință.
Vrei?
Am o poveste, dacă vrei s-o asculți.
E povestea unei studente
cu visuri mici, care vrea doar să picteze.
Merge mereu la același bar cu prietenele.
E un tip la bar.
Și el e mereu acolo.
E îndrăgostită de el.
El nu știe.
Nu e reciproc.
N-au vorbit deloc.
Dar crede că-l cunoaște mai bine decât ceilalți.
Îl iubește mai mult.
Îl înțelege mai bine.
E sigură că și el ar plăcea-o dacă ar vedea-o.
Chiar și așa
Nu regret nimic
Chiar și așa
Nu regret nimic
Ți-am spus, e proastă.
E melodramatică. Ce e de făcut?
Într-o zi, își face curaj.
Se duce la tip.
Nu știe că viața ei se va schimba.
Îl salută pentru prima dată.
- Grozav! - A fost grozav! Bravo!
Sunt praf, Koray. Le-am promis shoturi de tequila.
Trebuie să reușești.
Bună!
Vrei să dansezi cu mine?
Sigur.
Pe cântecul ăsta?
Sigur.
Apoi vine prima atingere.
Primul dans.
Locuiești în apropiere?
Stai puțin.
O clipă.
Vrei niște cafea?
Ce cafea?
Cafea?
Merg să cumpăr ceva pentru micul dejun.
Nu mai e nici hârtie igienică.
Deschide-mi ușa!
Sigur, dar…
Sigur, dar cred că poți pleca. E dimineață oricum.
Mă întorc.
O iau eu. Îl terminăm împreună.
Bine?
Nici o idioată n-ar fi crezut că te vei întoarce.
Dar eu da.
Am crezut.
Sarcina era avansată când am aflat de Can.
Nu exista cale de întoarcere.
Dar mă bucur.
Foarte mult.
A fost cea mai isteață prostie din viața mea.
Am născut copilul meu drag.
Am venit de câteva ori să-ți spun.
Dar nu erai niciodată la serviciu.
Asta mi-au spus.
„Dl Fırat nu e aici.”
Și mi-am zis că n-am nevoie de nimeni.
Nu aveam nevoie de tine. Nu aveam nevoie de alți oameni.
Nu aveam nevoie de tatăl meu care m-a izgonit.
Nu aveam nevoie de nimeni.
Mă tot întreba de tatăl lui.
I-am spus că e amicul meu din Germania.
După cum ai văzut, am pățit-o.
Poți trăi fără să-ți înfrunți trecutul, dar nu poți muri.
Eu…
Nu voiam să te caut.
Dar ai venit tu la mine.
Sunt mii de cafenele în Istanbul. Mă întorc și dau de tine.
Întorc capul și tu ești în revistă.
Mi-am zis: „Trebuie să merg la el, să mă întorc unde a început totul.”
Dar nu te-am mințit niciodată.
Zâmbetul meu n-a fost o minciună. Nimic nu era o minciună.
Nu.
Voiam să mă iubești.
Voiam să fiu cu tine.
Am vrut să-l iubești pe Can.
Nu cu forța.
Voiam să ne iubești cu adevărat.
Mă întreb…
Dacă în seara aia…
Sunt sigură că ai uitat de mine.
Dar mă întreb dacă mă simți în adâncul sufletului.
Poate?
Fırat?
Spune ceva.
Orice.
E târziu. Poate ar trebui să te cari.
Munu Munu.
Sunt…
preferatele lui.
Și asta, dacă ai orice întrebare.
„Can pentru începători.”
Melisa.
Nu ne luăm adio. Nu.
Nu.
Mă întorc.
Vreau să stea Can aici puțin.
Trebuie să se obișnuiască.
Să se obișnuiască.
E Fırat, nu?
A fost ideea mea.
A fost ideea mea. Îmi pare rău.
Nu fi prostuță.
Melisa, știi că am crescut fără tată.
Nu voiam să crească și Can așa.
Fiindcă a fost nasol.
N-o să plângem ca niște proaste, nu?
Nu.
Te iubesc nespus de mult.
Bine, mamaie.
Și eu te iubesc mult.
- Pe curând. - Pe curând.
Bună!
Can e aici?
Stă la noi.
Mergem împreună, dacă vrei.
Să mergem.
Mă bucur că ai venit.
Tot spunea că îi e dor de Fırat.
Dar nu știam la care se referea.
Te-ai bătut?
Ești supărat pe noi?
Nici vorbă.
Am fost ocupat câteva zile.
De asta nu-mi mai spui „șefu'”?
Bine, gata.
Șefu'.
Haide, șefu'! Hai s-o trezim pe mama ta.
Ia-o.
Fırat, să pun astea?
Adu măslinele.
Bravo! Ia loc.
Bine.
- Bună dimineața! - Bună dimineața!
Bună dimineața!
Ți-am pregătit micul-dejun, mami.
Vino încoace!
Bravo!
Sunt aici.
Voi fi mereu aici.
Nu ne-am sincronizat niciodată.
Te iubesc nespus de mult.
Mamă.
N-o să suferi, nu?
Culcă-te.
Ajută-mă să adorm.
Primul cuvânt.
Rece.
Fierbinte.
Întuneric.
Soare.
Moarte.
Viață.
Mamă.
Mamă!
Mamă.
Fırat?
Chiar trebuia să plece?
Șefule, într-o zi, toți…
Nu mai spune asta!
Spune-mi altceva. M-am săturat.
Sufăr foarte mult.
Dar nu știu s-o descriu. Sunt prea mic.
Crede-mă, nici eu nu știu.
Și nu sunt foarte mic.
Va fi totul bine?
Nu, șefu'.
Dar poate că asta te va ajuta când îți va fi dor de ea.
- Ce e? - Deschide-l!
Uite, eu sunt!
Aici ești tu.
Și bicicleta ta.
Câinele Fırat.
E Șirin?
Fata ta.
Nu e fata mea!
Acum vom locui împreună?
- Ai vrea? - Bine, dar am reguli.
Ce reguli?
Unu, nu mă uit la filme fără acțiune.
- Și? - Doi, mă scarpini pe spate ca să adorm.
- Ce altceva? - Trei, nu plătesc chirie.
Patru, nu știu dacă vreau să merg la școală.
Șefule, ai cumva vreun manual de utilizare?
Fatoș are așa ceva.
Can pentru începători.
Să-l citești.
Afli acolo despre mine.