Downloaded from YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Так.
Той чоловік — мій лікар.
Схожий на нацистського офіцера.
Сказав, мені зосталося п'ять місяців.
Я спитала: «А точно не три?»
Запевнив, що п'ять.
Може, на місяць довше чи менше.
Щоб не докучати, я більше не питала.
Озираючись, що я можу сказати?
Я прожила хороше життя.
Я прожила його на повну.
Я не боюся.
Просто в мене велика проблема.
Хоча він радше маленький.
Постав там.
Можемо зіграти
в «Перше слово».
Ліжко.
Подушка.
Сон.
Годинник.
Гринвіцький меридіан.
Не вигадуй, такого не існує!
Супер, одразу починаєш скиглити.
Він існує.
Сендвіцький караван.
Що?
Отакого вже не існує. Що?
Ти все вигадуєш!
Я не хотів, щоб ти так подумала.
Гаразд.
У мене для тебе чудова новина, друже.
Яка?
Час настав.
Серйозно?
Серйозно.
Раз, два, три, чотири!
Агов, тату, хамамове свято
Це моя улюблена фотка.
Чому?
Єдина, на якій ми всі втрьох.
Що стається після смерті?
Чане, знову питаєш?
Синку…
Почухаєш мені спинку?
Ага.
Почухаймо тобі спину.
Готовий до приземлення?
Отак.
Гаразд.
Муну-Муну.
Звісно.
Тримай.
Добраніч.
Молодці, дітки. Гарно.
По черзі. Починай.
Ось так.
Молодець, сонце!
Супер. Усі молодці.
Чане?
Так, мамо?
Ти ніколи не підеш у школу?
Ні.
Не піду.
Молодці. Ходімо.
Ходімо, назад у клас.
Ти ж знаєш, що в школу таки доведеться піти?
Років на 15.
Не знаю. Може, краще одразу в університет?
Можеш взяти рюкзак.
І сам сядеш на пором, так?
-З боку Ґюркем нікого нема? -Ні.
-Твій тато? -Не погодиться.
Чане, ти вчора впав з тієї лавки.
Може, спустишся і з'їси десерт для мене?
Ура, солодке!
-Обережно. -Дякую.
Будь ласка.
Я подбаю про Чана.
Про це не хвилюйся.
Ага, звісно.
Ходитимете з однієї вечірки на іншу.
Он як? Тоді послухай мене і знайди собі когось.
Мелісо, на твоєму місці чоловік давно знайшов би майбутню маму.
Та ну? Чудова ідея.
Чоловік, який попіклується про Чана, коли я помру.
Чоловік, шлюб.
Ніколи про таке не думала.
Може, впустиш когось у своє життя?
Так, досить.
Я чекатиму внизу.
Смачного.
Не розумію, чому ти вдаєш вовчицю-одиначку.
Так, Чан трохи ревнивий, але я про все подбаю.
Дивися, зараз я розберуся.
Чане, солодкий мій, у мене до тебе питаннячко.
Ми з твоєю мамою дещо обговорюємо.
Хто, на твою думку, правий, вона чи я?
Ти, звісно.
Певна річ, я права.
Я складу список кандидатів, а ти вибереш когось.
От і все, добре?
Кандидатів?
Любонько, підійди, будь ласка.
Так?
Мені, будь ласка, чіа-пудинг і добре кортадо.
Звісно.
Можемо пограти на твоєму планшеті. Давай.
Пошукаймо твій планшет. Де він?
Отак.
Може, мені варто одружитися?
З тим, хто назвав тебе «любонькою»?
Фу, нізащо.
Ні, я просто задумалася.
Хіба погано, якщо в мене хтось з'явиться?
Він подбав би про тебе, якби зі мною щось сталося.
-Щоб ти не був сам. -З тобою нічого не станеться.
Я зробив щось погане? Засмутив тебе?
Ні, крихітко. Ти нічим мене не засмутив.
Вибач.
-Ти ж не одружишся? -Ні.
Обіцяєш? Ти ж не брешеш, так?
Обіцяю. Чого я ніколи не роблю?
Ти ніколи не брешеш. Правильно?
Я ніколи тобі не брешу. Так.
Давай, дивися телевізор.
-Привіт. -Привіт.
-Тримайте. -Дякую.
Чорний фільтр, будь ласка.
-Зараз. -Без молока.
А, губка!
Так, губка. Її ми теж візьмемо.
Звісно, 23 ліри.
Так, 23 ліри. Прошу.
Може, дасте монетами?
-У мене є монетки! -Є? У мене…
У мене десять лір.
Просто дай мені 13 монет.
Одна, дві,
три, чотири,
п'ять.
-Ой. -Ой!
-Чекай, перерахуймо. -Добре, перерахуємо.
Рахуй.
Що?
Я поспішаю.
Ми теж.
Та ну?
Так. Зачекаєте дві хвилинки.
Починай рахувати.
Одна,
дві,
три…
Чотири, п'ять, шість, сім, вісім, дев'ять,
десять, одинадцять, дванадцять, тринадцять.
Порахували.
Він ще дитина. Що з вами таке?
Я просто хочу замовити. Мені весь день чекати?
Так, бо він вчиться рахувати.
Давай ще раз, Чане. Одна.
Якщо він тільки вчиться, ми тут до завтра сидітимемо.
Хочеш мене вдарити?
Можете замовити тут.
Будь ласка.
Губку я теж беру.
-Що бажаєте? -Апельсиновий сік.
Добре.
Решти не треба. Дякую.
Ходімо.
-Вітаю. -Привіт. Пачку цигарок, будь ласка.
Звісно.
«ФІНАНСИ» ЗАКЛИНАЧ ВЕЛОСИПЕДІВ
-Дякую. -Дякую вам.
Ходімо, у нас уже такий є.
Потім куплю новий.
-Мелісо? -Так?
Тільки спробуй поскаржитися. Поглянь.
-Ти створила мені профіль? -Так.
Видали! Я тисячу разів казала, що не хочу.
Ти здуріла? Просто видали.
Повна маячня.
Любонько, підійди, будь ласка.
Досить з мене цієї довбаної «любоньки».
Я хотів би міцний і смачний американо.
Звісно.
Чого ти хочеш?
А ти як думаєш?
-Привіт. Вітаю. -Привіт.
-Пачку цигарок, будь ласка. -Авжеж.
Дякую. Гарного дня.
-Гарного дня на роботі. -Дякую.
Ходімо.
Фатош.
Фатош, що ти їси?
Хіба волосинки не бачиш ти?
Фатмо!
Гаразд, вибач. Знаю, я трохи накричала, але…
Мабуть, твоя правда.
Я можу впустити когось.
Чану піде на користь.
-Що? -Якось так.
Може, його?
Ні, я вже маю когось на думці.
-Кого? -Чула про заклинача велосипедів?
Фіртіна. Фірат Фіртіна.
Той Фіртіна?
Ага, супер.
Та, бляха, нізащо.
Фірат Фіртіна.
Погляньмо. Хто ще?
То ти серйозно?
Ти сама себе чуєш?
І це я здуріла?
Думаєш, він стане хорошим батьком?
Ми ж бачили в таблоїдах. Він щотижня знаходить нову дівчину.
Збожеволіла? Який з нього батько, ну?
І звідки такі думки? Як сніг на голову.
Скажімо так, мене вели знаки.
Окей, бумере.
Але це ще не все. Чан.
Чан з'їсть його живцем.
Ні, вони вже бачилися.
І добре поладнали. Так мило.
Перепрошую?
Куди ти йдеш?
Я ж казала. У мене зустріч з другом.
Стривай.
Сукня вогонь, але може, занадто жіночна?
Не знаю. Позичила в Айше.
Слухай, я його погуглила.
Ми знаємо, що він велосипедист.
Чула про «Ностальгію» в Ортакеї?
Він один із власників. Заходить щовечора.
Але він ще той козел.
Козел?
Козел.
Хто?
Хто що?
Тримай.
Але без неї ти не заснеш.
Так, тож повертайся швидше.
Думаєш, ти такий хитрий?
Так.
Ти господар цього дому?
Ти тут головний по господарству?
Ти мій найдорожчий хлопчик?
Не дивися на мене так. Обіцяю повернутися раніше.
Гаразд, обіцяю.
Нарешті ми самі.
-Фатош! -Чане!
-Він азербайджанець. -З Баку?
-Що? -З Баку.
З Баку, точно.
-Слухайте, я йду. -Зачекай.
Швидко! Ви так повільно п'єте.
Таким темпом грошей не заробиш.
Вип'ємо ще раз.
Ченку, я принесу напої.
Перепрошую!
-Води, будь ласка. -Десять чарок горілки.
Води.
Привіт, як справи?
Монстрик уже рахує до 13?
-Ти завжди такий прикрий? -Прикрий?
Прикрий.
Знаю одне двоскладове слово для таких, як ти.
Кораю, що за двоскладове слово?
Мудак.
Дякую, Кораю.
Дякую тобі, Кораю.
Обзиватися негарно. Я образився.
І що я маю зробити?
Тільки вода. Дякую.
Вибачте, послухайте!
Ця жінка назвала мене мудаком. Ви знали?
Такого я від неї не очікував.
Я думав, двоскладове слово — «дурень».
Вона каже, «мудак».
Кораю, принеси ще.
Гаразд, досить. Ні.
Чому? Чоловік розлютиться?
Але я не бачу обручки. Краще вдягни. Який жах.
Можна сказати, про що ти думаєш?
Так, давай.
Розмови про шлюб — наживка, і я її проковтну.
Кажу, що не одружена, і це правда.
Тоді ти кажеш Кораю принести ще алкоголю.
Я не проти.
Тоді я напиваюся, ти напиваєшся.
Може, танцюємо трохи.
Потім ти кажеш: «Я дуже п'яний. Ходімо до мене. Тут недалеко».
«Вип'ємо кави і протверезіємо». Я погоджуюся, бо я дурна.
Я йду з тобою. Виявляється, у тебе вдома немає кави.
Але я дурна, тому я не проти і кажу: «Займімося коханням!»
Потім ми займаємося коханням, що триває ненадовго.
Тоді я хочу пообійматися з тобою.
Бачиш, я все ще дурна.
Зранку ти йдеш, а я повертаюся додому.
Як тобі моя історія?
Знаєш що? Звучить чудово.
Лише кілька сюжетних дір і помилок.
По-перше, я живу дуже далеко.
По-друге, кава? Навіть ти на таке не купишся.
Ти не така дурна.
По-третє, ти дуже недооцінюєш витривалість мого організму.
Але я тебе пробачаю.
Я хотів пригостити тебе випивкою.
Через недавню суперечку в кафе.
А так — то ти в списку жінок, до яких я не підійду.
Список жінок!
-Ти такий перебірливий? -Так.
До кого ти не підходиш? До матерів з дітьми?
Ні. До речі, у матерів зазвичай є діти.
Тоді в чому проблема, розумнику?
Ти мене не цікавиш. Надто передбачувана.
Я знаю всі твої наступні кроки. Не мій тип.
Може, тому що я не хочу тебе зацікавити?
Я привернула б твою увагу, якби хотіла.
Знаєш що? Я радий, що ти не хочеш.
Передай привіт Монстрику.
Кораю, забирай.
Ви досі не допили!
Перед смертю
У мене було багато коханців
Перед смертю
Я зробила помилок без ліку
Попри все
Я ні про що не шкодую
Попри все
Я ні про що не шкодую
Та все ж
Часами я думаю
Може, колись
Я житиму знову
Усі мої любові
Боже, невже вони були брехнею?
Я така самотня
Я повільно тану
Повільно тану
Браво!
Я думав, ти вже йдеш.
Так, я йшла.
Хотіла привернути твою увагу, перш ніж піти.
Фірат.
До зустрічі.
Звісно, про таке може йтися після певного моменту.
Шкодить здоров'ю.
І не кури на голодний шлунок.
Добре, чим пригощаєш?
Чим забажаєш.
-Тоді ходімо. -Чекай.
Не хочу нариватися на той натовп.
Знайдімо таксі.
Я забув гаманець у машині.
Годі тобі.
Тепер ти не такий крутий.
«Я забув гаманець у машині. Не пам'ятаю, де запаркувався».
По-моєму, відмовки на рівні школи.
Ні, чесно. Я залишив гаманець у бардачку.
Ага, звісно.
Звісно, це тому, що я альфонс.
Дай-но я знайду машину…
Зрозуміло, ти тільки про це й торочитимеш.
Ходімо вже.
Нам не треба машина.
Ходімо зі мною.
Не набридай і не коментуй санітарію.
За кого ти мене маєш?
Ну от!
-Прошу. -Дякую.
ФУАТОВІ ФАРШИРОВАНІ МІДІЇ
Фуате, нам ще 20 таких. І багато лимону.
Але мене звати Селамі.
Фуате, вона зараз подумає, що я дурень якийсь. Ще 20 мідій.
Певна річ.
Я зараз повернуся.
Хочеш пива?
У тебе є дріб'язок?
Так, пане Альфонсе.
Давай, замовляй.
Але тут не замовляють. Треба підійти і купити.
Нічого. Просто дай мені гроші.
Добре.
Розкажи мені про себе.
Не варто. Не хочеться, щоб ти плакав.
Чому? Ти помираєш?
Так.
Маю ще п'ять місяців.
Але завжди обіцяють три місяці.
Я так і сказала! Але він такий: «Ні, п'ять».
Місяць туди, місяць сюди.
Схоже, чудовий лікар.
Так.
Муну-Муну.
Іграшка Чана. Не засне без неї.
Муну-Муну?
-Він зве її Муну-Муну? -Так.
Мило! Він не показував свій милий бік.
Ти ж знаєш, що я не ображатиму свою дитину?
Можна щось сказати?
Було б весело.
Знаєш, як людина, яка не любить дітей, ти маєш розповісти про себе.
Чому велосипеди?
Люблю їх ще з дитинства.
І успадкував татову компанію.
Стояла на межі банкрутства, коли тато помер.
А я був у ще гіршому стані.
На щастя, справи пішли догори.
Ми з татом часто сварилися.
Я напивався десь і вирубався. Він забирав мене.
Він казав: «Ти помреш у барі, йолопе».
Як помер твій тато?
Цироз.
Вибач.
А Чан? Монстрик? Він ходить у школу?
У садок. Наступного року піде в школу,
але він не хоче.
Чому?
Через мене.
Це я винна.
Ми жили таким прекрасним життям…
Лише він і я. Ми вдвох.
Абсолютно щасливі.
Я нікого не потребувала.
Нікого не пускала у своє життя.
Ти шкодуєш?
-Про що? -Що не впускала нікого у своє життя.
Ні.
У мене ще п'ять місяців. Ще не пізно.
-Ходімо? -Ні, тут гарно.
Ходімо.
-Чорт. -Що таке?
Муну-Муну зникла.
Ми її знайдемо.
Як? Куди вона зникла? Була тут секунду тому.
Так, спокійно.
Треба її знайти. Я не можу піти без неї.
-Ми купимо нову. -Де ми її купимо?
Де ми знайдемо нову?
Я не можу піти додому.
Мелісо, надто пізно.
Обіцяю, я знайду нову.
«Зустріч зі старим другом».
Ми тепер про це говоритимемо?
Ні.
Один вечір. Усе скінчено.
І я образила Чана.
Знаєш, у чому твоя проблема?
У чому?
Ти думаєш.
Чесно.
Ти постійно думаєш.
Просто відпусти.
Не надумуй собі.
Просто живи вільним життям.
Пам'ятаєш, як ми познайомилися?
Роки три тому.
Я сиділа в коморі.
Ти була закохана. І рюмсала, як невдаха.
Бідолашна.
А ти намагався мене втішити, говорячи як бабуся.
Ти неймовірна.
І що ми зробили потім?
Ні. Будь ласка.
-Так. О так. -Я серйозно не хочу.
Мені зараз не до цього.
До цього. Ти мусиш.
Починаємо!
Алло, Фірате?
Ти ж не спала, ні?
Ні, але Чан спить.
Зрозуміло.
-Знаєш що? -Що?
Може, повечеряємо завтра?
Я знаю тихий рибний ресторан. Любиш рибу?
Так, але…
не залишу Чана.
Бери Монстрика з собою.
Ти впевнений?
Ну…
Що найгірше може статися?
Ну…
Тільки не жалій потім.
Він же їстиме?
Звісно.
Він не вередує, але…
Добре. Тоді до завтра.
Добраніч.
Супер. Добраніч.
Хто це був?
Чане, синочку.
Будь ласка, побудеш завтра наймилішою дитиною у світі?
-Усім смачного. -Усім смачного.
Чому ми тут?
Я ж казала.
Братик Фірат хотів вибачитися за недавню суперечку в кафе.
У мене нема брата.
Дядечко Фірат хотів вибачитися за недавню суперечку в кафе.
У мене нема дядька.
-Може, просто Фірат? -Що за Фірат?
Ходімо. Я хочу піти.
Але ми говорили про це вдома.
Не жени.
Чане!
Ти не повіриш, скільки він дивиться телевізор.
Це все через телевізор.
Яке кіно ти постійно дивишся? Там ще машини.
«Форсаж»? Чи «Заспокойся, сядь і не сором мене»?
Чи «Досить уже, сиди спокійно»? Як називається?
-«Форсаж». -Дякую.
Якщо не підемо, поплатишся.
Фірат продає велосипеди. Ти знав?
Мені байдуже!
Годі капризувати. Їж свою їжу.
Нумо, поїж. Будь ласка.
Ти спалив скатертину?
Як ти міг спалити скатертину? Поясни мені.
Що мені тепер робити? Що з тобою не так?
Я випадково її перекинув.
Я тебе прошу. Ніби я тебе не знаю.
Я не вчора народилася.
Ти ж розумієш?
Більше ми його не побачимо.
Бо ніхто не захоче нас бачити!
Якби я була на його місці, я розвернулася б і втекла.
Так він і зробить.
ФІРАТ
Ні, не відповідай! Нас тут нема!
Чане, тихо!
Алло, Фірате?
Будь ласка, пробач. Мені дуже шкода.
Чан поруч?
Так.
Даю. Секунду.
Попросив тебе.
Будь чемним.
Будь ласка.
Що? Чого ти хочеш?
І?
Добре.
На вихідних ми з Фіратом їдемо на автоперегони.
Лише ми. Тебе не запрошують.
Висушимо тобі волосся?
Потім.
Добре.
Їдь обережно!
-Ти вдягла шолом? -Так, їдь уже.
Ми їх загубимо.
Та ні. Ми в Стамбулі. Застрягнуть у заторі.
Не бійся, покоління Z тут.
Тримайся!
Їдь трохи швидше.
Він директор! Він нічого не зробить дитині.
Я не його боюся. Я боюся Чана.
Так.
Зупинися.
-Що? -Зупинися.
-Чому? Що сталося? -Можеш зупинитися?
Чому вони зупинилися?
Звідки мені знати?
Що тобі дати, щоб ти відстав від моєї мами?
І що ж я можу попросити?
Якщо гроші, то в мене їх немає.
Біткойн? Ріпл? Етеріум?
Я гляну вдома.
Ми запізнимося на перегони, Монстрику.
Не хочу я на перегони.
Гадаєш, я дурний?
Чого ти хочеш від моєї мами?
Так.
Схоже, я тебе недооцінив.
Відповідай на запитання.
Чого я хочу від твоєї мами?
Я хочу бути її другом.
Не жени.
Ні.
Ти не можеш бути другом моєї мами.
Чому? Хіба дружити — погано?
У тебе є друзі?
У мене є мама.
Це не рахується. Хто ще?
Що? У тебе немає друзів?
Куди ми їдемо?
Це сюрприз.
-Газуй. -Заспокойся.
Ми їх загубимо.
Добре!
Чому ми тут?
Тут собаки. Вони наші найкращі друзі.
Чи ти не згоден?
До чого тут моя мама?
Хіба вона собака?
Я думав, ти хочеш друга.
-Мелісо. -Що?
Треба поглянути.
Дивись. Бачиш?
Такі милі.
Агов, поглянь на собаку.
Песику, ти такий милий.
-Привіт. -Привіт.
Привіт.
Я Фатош. Його друга мама.
Привіт. Фірат.
Ну все, сонце. Дякую.
Дякую. Тепер я сама.
Іди.
-Як справи? -Усе добре.
Ти стежила за нами?
Ти привів його сюди, щоб він зрозумів, що ми можемо дружити?
Так.
Який тут зв'язок? Я собака, Фірате?
Ви двоє не серйозно, так?
Він досить дорослий для військової служби, але в нього ніколи не було друга.
Бо я його друг.
Гаразд. Добре, Мелісо.
Я хотів зробити щось гарне, але не вийшло.
З мене досить.
Чому ти так перейнявся? Яка тобі різниця?
Бо…
Бо ти мені подобаєшся.
Чан теж цікавий.
Але річ радше в тобі. Гаразд?
Добре.
Мамо!
Привіт!
Мамо, можна Ширін прийде до нас?
Не можна. Ти ж знаєш, у нас маленька квартира.
То й що?
Чане, будь ласка.
Ні, ясно? Не наполягай, добре?
Вмов її, якщо ти її друг.
Може, Ширін зайде, Мелісо?
Вона така мила.
Друже, може, Ширін зайде до тебе?
Вона така мила. Нехай буде в тебе.
А Чан зможе побавитися з нею в тебе.
Будь ласка.
Будь ласка, будь ласочка.
-Добре, нехай. -Ура!
Але дбатимеш про неї ти.
Звісно. Хто ж іще?
Це зовсім не Ширін.
Ширін — гарна дівчинка з довгим волоссям.
Мабуть, вони не поладнають.
Може, поки не пізно…
Може, краще знайти їй новий дім, поки не пізно?
Він ще прикипить до неї. Може, просто порівнює з дівчинкою.
Гадки не маю, як він так швидко її причарував.
Молодець.
Вона витріщається.
Ширін?
Не називай її Ширін.
То назви її, шефе. Як нам її звати?
Фірат.
Чане?
Тобі подобається Фірат?
Собака?
Так.
Не знаю. Можливо.
То, може, ми всі подружимося?
Фірат, ти, я і Фірат.
З собачкою ще можна.
А з тим іншим — ні.
Прошу, пане.
А сендвічів з морозивом нема?
Молоко — це те саме.
Чане, сьогодні прийде братик Фірат.
Любонько?
Можеш підійти?
Хіба «любонька» доречна, любонько?
Перепрошую?
Я мав на увазі загальне звертання.
Та ну?
Ти маєш вибачитися перед панною.
-Вибачте, пані. -Нічого страшного, пане.
-Ви хотіли ще щось? -Вибачся перед її сином.
Вибач, юначе.
Як життя?
Нам треба поговорити.
Добре.
ВЖИВАНА ТЕХНІКА
Прийшли.
Що відбувається?
Зараз вгадаю.
«Дай моїй мамі спокій».
Ні, я спробую щось інше.
Якого біса? Що сталося?
Хто розбив мою вітрину, га?
Діти. У такому юному віці потрібен пильний нагляд.
Що сталося, друже?
Цікаво, де його батьки.
Тату?
Хто? Я?
Назад, йолопе!
-Стій! -Заплати за вітрину!
-Назад! -Заплати за вітрину!
-Заплати! -Заплати за вітрину! Плати!
Заплати за неї!
Ми в безпеці.
Нехай беруть участь в Олімпіаді, якщо так швидко бігають.
Мені паморочиться.
Почекай.
Я тобі ще покажу.
Що ти хотів перевірити?
Міцність його вітрин?
Ні.
А що ж тоді?
Я перевіряв, чи зможеш ти захистити нас від усього.
І як результат?
Ти добре бігаєш.
Мамо?
Добре, синку. Ми не дружитимемо з Фіратом.
Я не це хотів сказати.
Ти спиш?
Ні.
Думаєш, Фірат хороший?
А ти як думаєш?
Не знаю. Може.
Він же не стане моїм татом?
Ви просто друзі? Як ми з собачкою Фірат?
Ми просто друзі.
Як ти і собачка Фірат.
Але він заплатить, якщо розіб'є тобі серце.
Так, не плач.
Я не хочу, щоб ти плакала.
Ні, я не плачу.
Просто побачила цибулю уві сні.
Собака Фірат погано пахне.
Фірат так само пахне?
Схоже, він дуже цікавить шефа.
-Туалетний папір? -Так.
Є таке.
Він має якесь значення?
Вибач.
Тато Чана пішов з дому, щоб купити туалетний папір.
Так і не повернувся.
Він помер.
Тому він боїться, що в нас закінчиться туалетний папір,
я піду в магазин, і зі мною щось станеться.
Таке значення.
-Фірате. -Чане.
Що стається після смерті?
Не знаю. Не помирав.
А чому ми помираємо?
Мабуть, бо наша пригода закінчується.
Ти про що?
Уяви кіно, у якому нічого не відбувається.
Ти б таке дивився?
Ні, занадто нудно.
Саме так.
-Фірате. -Шефе?
Дякую.
За що?
За те, що ти наш друг.
Я маю щось тобі сказати.
Не зараз.
Який нетерплячий!
-Дякую. -Смачного.
Тримай. Іди до сестрички Фатош.
Що ти…
Який смак?
Тату?
З ним усе гаразд?
Чане!
Що ти робиш? Чане!
-Ти цілий? -Тату!
-Припини.
Пусти мене до тата!
-Забери його. -Чане!
-Іди-но сюди. -Тату!
-Відпусти! -Заспокойся!
Пусти мене до тата!
-Чане! -Тату!
-Чане.
-Тату!
-Треба йти. -Відпусти!
-Тату! -Чане.
-Пусти мене до нього. -Заспокойся.
Мелісо?
-Це мій тато! -Це твій малий?
-Тату! -Чане.
Тату!
-Чане. -Тату!
Мелісо?
Що відбувається?
Викличте швидку.
-Викличте швидку. -Швидко!
Я дзвоню.
Чому ти встала?
Де Чан? Він у нормі?
Він у мене з Бірче.
Усю ніч плакав за татом.
Що ти сказала, коли він питав про мене?
Я сказала, що ти трошки захворіла.
Чорт.
Він не спав усю ніч.
Що вчора сталося?
Ти маєш пояснити все Чану.
Яка мама чинить так з сином?
Боягузка.
Слабачка.
Погана мама.
Вибирай що хочеш.
Навіщо закохувати когось у себе, якщо ти скоро помреш?
Чому?
Чому ти вибрала мене для цих мук?
Прошу, скажи, що ми зустрілися не тому.
Хтось мав подбати про Чана, так?
Мабуть, я був хорошим кандидатом.
Твоя усмішка була такою красивою, що я повірив у її щирість.
Вона була щирою.
Знаєш, коли я пройнявся?
-Після фокусу з іграшкою. -Не треба.
Коли ти загубила іграшку Чана і без вагань стрибнула в крижану воду.
Не треба.
Я подумав: «Яка жінка».
«Так робить мама».
Не треба.
Твій фокус вдався.
Не треба.
-Бірче, ходімо в іншу кімнату. -Нащо?
Давай, стара.
Малий весь день плакав.
Ходімо.
Де мій тато?
Кажи!
Куди він пішов?
Чому він мене не впізнав?
Хіба він не помер?
Чане.
Він не твій тато.
Неправда. Ти брешеш.
Я думав, ти мені не брешеш.
Ти брехуха!
Краще б ти померла!
Ти все одно хвора!
Ти хвора?
З тобою все добре?
Усе добре.
Я щось зробив?
Я тебе образив?
Вибач.
Ходімо додому, прошу.
Я більше ніколи не питатиму про тата.
Будь ласка.
Питатимеш, Чане.
Питатимеш.
Я скоро повернуся.
Куди ти йдеш?
-Мамо, не йди! -Чане.
-Я повернуся. -Не йди!
-Мамо! Не йди, мамо! -Чане, любий…
-Я повернуся. Не плач. -Не йди, мамо!
-Я скоро повернуся. -Мама скоро повернеться.
-Сонце, вона повернеться. -Не йди!
МЕЛІСА
ВІДПОВІСТИ
Так?
Фірате.
Нам треба поговорити.
Що такого термінового?
Потанцюєш зі мною?
Ти тому дзвонила?
Моє останнє бажання.
Потанцюєш?
У мене є історія, якщо хочеш послухати.
Це історія про студентку
з маленькими мріями, яка хоче малювати.
Вона щовечора ходить з подругами в один бар.
У барі є хлопець.
Він теж завжди там.
Вона закохана в нього.
Він не знає.
Це невзаємно.
Вони навіть не розмовляли.
Але вона думає, що знає його краще за всіх.
Вона краще його любить.
Вона краще його розуміє.
Вона впевнена, що сподобається йому, якщо він її побачить.
Попри все
Я ні про що не шкодую
Попри все
Я ні про що не шкодую
Я ж казала, вона дурна.
Вона мелодраматична. Що тут зробиш?
І от якось вона набралася сміливості.
Вона підходить до нього.
Вона не знає, що її життя от-от зміниться.
Вона вперше вітається з ним.
-Круто! -Просто супер! Браво!
Я налигався, Кораю. Я обіцяв усім текілу.
Маєш організувати.
Привіт.
Потанцюєш зі мною?
Авжеж, потанцюю.
Під цю пісню?
Звісно.
Потім перший доторк.
Перший танець.
Ти живеш десь поруч?
Зачекай, зупинися.
Хвилинку.
Хочеш кави?
Якої кави?
Кави?
Я куплю нам щось на сніданок.
Туалетного паперу теж немає.
Відчиниш мені двері?
Звісно, але…
Можеш піти, якщо хочеш. Уже й так ранок.
Я повернуся.
Я заберу. Доскладаємо разом.
Добре?
Навіть дурень не повірив би, що ти повернешся.
А я повірила.
Повірила.
Я надто пізно дізналася про Чана.
Шляху назад не було.
Але я рада.
Дуже рада.
То була найрозумніша дурість у моєму житті.
У мене народився синочок.
Я приходила кілька разів, щоб розказати тобі.
Але тебе там не було.
Так мені казали.
«Пана Фірата немає».
Тоді я подумав: «Дівчино, тобі більше ніхто не потрібен».
Ти мені не потрібен. Мені не потрібен був ніхто інший.
Не потрібен тато, який послав мене через вагітність.
Мені ніхто не потрібен.
Він постійно питав про тата.
Сказала, що його тато — мій друг, який переїхав до Німеччини.
Ти бачив, добром це не скінчилося.
Можна жити, не озираючись на минуле, але не можна померти.
Я…
Насправді я не хотіла тебе шукати.
Але ти прийшов до мене.
У Стамбулі тисячі кафе. Я обертаюся, а там ти.
Я повертаю голову, а ти в журналі.
Я подумала: «Треба піти до нього.
Треба повернутися туди, звідки все почалося».
Але я ніколи тобі не брехала.
Мої усмішки — це не брехня. Ніщо не було брехнею.
Ні.
Я хотіла, щоб ти кохав мене.
Хотіла бути з тобою.
Хотіла, щоб ти полюбив Чана.
Лишень не силою.
Я хотіла, щоб ти любив нас щиро.
Цікаво…
Якби тієї ночі…
Певна, ти забув про мене.
Але мені цікаво, ти відчуваєш мене десь глибоко всередині?
Відчуваєш?
Фірате?
Скажи щось.
Хоч щось.
Уже пізно. Краще забирайся звідси.
Муну-Муну.
Тут…
його улюблені.
«ТВІЙ КОСМОС» «КОСМІЧНА РАКЕТА»
А тут — відповіді на всі запитання.
«Чан для початківців».
Мелісо.
Це не прощання. Ні.
Ні, не прощання.
Я повернуся.
Просто хочу, щоб Чан побув тут.
Йому треба звикнути.
Це Фірат, так?
Це все я придумала.
Це я придумала. Вибач.
Не кажи дурниць.
Мелісо, ти ж знаєш, я росла без батька.
Я не хотіла, щоб Чан теж так ріс.
Бо було гівняно.
Ми ж не рюмсатимемо, як парочка невдах?
Нізащо.
Я дуже тебе люблю.
Окей, бумере.
Я теж тебе дуже люблю.
-Бувай. -Бувай.
Привіт.
Чан тут?
Він тепер у нас.
Їдьмо разом, якщо хочеш.
Ходімо.
Я рада, що ти прийшов.
Він нидів: «Я так сумую за Фіратом».
Але я не знала, за яким саме.
Тебе побили?
Ти злишся на нас?
Зовсім ні.
Я був зайнятий кілька днів.
Ти тому більше не звеш мене шефом?
Ну все, легше.
Шефе.
Ходімо, шефе. Розбудимо твою маму.
Візьми.
Фірате, поставити їх?
Принеси оливки.
Молодець. Сідай.
Добре.
-Доброго ранку. -Доброго ранку.
Доброго ранку.
Ми приготували тобі сніданок, мамусю.
Ходи сюди.
Молодець.
Я поруч.
І завжди буду поруч.
Не пощастило нам зустрітися вчасно.
Я дуже тебе люблю.
Мамо.
Тобі ж не болітиме?
А тепер лягай спати.
Заколисай мене.
«Перше слово».
Холодно.
Гаряче.
Темрява.
Сонце.
Смерть.
Життя.
Мамо.
Мамо!
Мамо.
Фірате?
Вона мала піти?
Шефе, одного дня всі ми…
Ні, досить мені таке казати.
Скажи мені щось інше. Остогидло.
Мені дуже боляче.
Але я не знаю слів, щоб таке описати. Я надто маленький.
Повір, я теж не знаю.
А я вже не маленький.
Усе налагодиться?
Ні, шефе.
Але можливо, він допоможе, коли дуже за нею сумуватимеш.
-Що це? -Розгорни.
Поглянь, це ж я!
Дивися, і ти теж!
І твій велик.
Собака Фірат.
Це Ширін?
Твоя дівчина.
Ні, не моя!
Ми тепер житимемо разом?
-А хочеш? -Добре, але в мене є правила.
Які правила?
По-перше, я не дивлюся нудні фільми.
-Далі? -По-друге, щоб я заснув, чухатимеш спинку.
-Що ще? -По-третє, я не плачу за оренду.
По-четверте, треба поговорити про школу. Бо я щось не знаю.
Шефе, у тебе є інструкція для всіх цих правил?
У Фатош є щось схоже.
«Чан для початківців».
Обов'язково прочитай.
І знатимеш про мене все.
Переклад субтитрів: Софія Семенко