Downloaded from YTS.MX
EN NETFLIX-DOKUMENTAR
Official YIFY movies site: YTS.MX
Det er vanskelig å vite hva som foregår i hodet til en katt.
Dasha, kom hit.
Men nye funn kan endelig avsløre mer om våre gåtefulle følgesvenner.
TALENTSHOW
Noen tror at katter ikke har noe å tilby.
Vi skal bevise at de tar feil.
Glem alt du tror du vet om katter.
Katteforskning henger etter hundeforskning,
men vi ser nå en eksplosjon av kattevitenskap.
En ny generasjon forskere utfordrer gamle forestillinger.
Vi avdekker nye aspekter av oppførselen deres,
personligheten, fysiologien, alle tingene som gjør en katt unik.
De er intelligente og nysgjerrige, og de er sosiale med mennesker.
Og ting tyder på at de har utviklet seg til å bli slik.
Bli med oss når vi løser kattens mysterier.
Vi dekoder de helsprø spilloppene deres og tyder det skjulte språket deres.
Det blir ikke enkelt.
Katter er kompliserte.
Dasha, kom hit.
Ja, de er nesevise.
Men om du vil, kan du lære en katt å gjøre hva som helst.
Allekan frigjøre kattens sanne potensial
hvis du lærer hemmelighetene deres.
Katter er overalt.
Allikevel vet vi så lite om dem.
For å forstå hva som gjør en katt til en katt,
og hvordan de har lært å leve med mennesker, spør vi ekspertene.
DIREKTØR CORNELL KATTEHELSESENTER
"KATTEFYSIOLOG"
Jeg tror folk undervurderer hvor sosiale katter er.
De er uten tvil underholdende og iblant veldig morsomme.
Og noen av egenskapene som gjør dem så sjarmerende,
har de utviklet fra forfedrene sine.
Om man ble bedt om å designe det perfekte land-rovdyret,
når det gjelder fysiske egenskaper som atferd og sanser,
så finner du ikke noe bedre enn katten.
Det vitenskapelige navnet på huskatten er Felis catus.
Felis catus er en unik tam rase som stammer fra den afrikanske villkatten.
Alle katter, store og små, tilhører familien Felidae.
For tre og en halv millioner år siden
delte slekten Felis seg, som er mindre katter, fra Panthera,
som er store katter, som løver og tigre.
I dag finnes det 400 millioner Felis catus på verdensbasis,
noe som gjør dem til et av de ti mest vellykkede pattedyrene
som noensinne har vandret på kloden.
På 10 000 år har DNA-et deres forandret seg relativt lite.
Genetisk sett har du egentlig et villdyr gående rundt i huset.
Et villdyr med utrolig fysisk utrustning.
I sentrum er kattens helt unike ryggrad.
De har flere ryggvirvler enn de fleste andre pattedyr.
Ryggvirvlene har også spesielt elastiske og dempende skiver
mellom seg, så ryggraden er utrolig smidig.
Den smidige designen gjør katten til verdens raskeste landdyr.
Hvis du ser på en gepard som løper,
så lagrer fjæringen av ryggraden potensiell energi
og frigjør den som kinetisk energi idet katten sprinter fremover.
Katten din er i bunn og grunn en liten, smidig gepard,
med potensial til å løpe i over 50 km/timen…
…og vri seg rundt i noen heftige yogastillinger.
Katter har også et effektivt muskelsystem.
De er et av få pattedyr som kan aktivere 100 % av musklene når de hopper.
Starter tenningssekvens.
Tre, to, én, take-off!
Vi er i luften!
De kan hoppe opp mellom fem og seks ganger sin egen lengde.
Som om et menneske hoppet over en sjiraff.
Og de bruker halen til å balansere ved raske retningsendringer.
Som enhver gymnast kan fortelle deg, må det som går opp, komme ned,
noe som fører til et eldgammelt spørsmål.
Lander katter alltid på beina?
De har en fantastisk evne til å orientere seg raskt.
For å gjøre det, må de først vite hvor i rommet kroppen deres er,
ved hjelp av et fenomen kalt opprettingsrefleksen.
Denne refleksen tilhører det vestibulære systemet.
Sensitive hårceller i det indre øret
sanser kroppsposisjon, bevegelse og akselerasjon i rommet
og overfører informasjonen direkte til hjernen.
En katt vet alltid hvilken vei som er opp.
Alle pattedyr har opprettingsrefleksen, også mennesker.
Men iblant blir vi desorienterte.
Og vi kaller det "the twisties".
Dette skjedde Simone Biles.
Hun følte at hun hadde mistet evnen til å føle hvor kroppen hennes var i rommet.
Hun følte at det ville være farlig å fortsette, naturlig nok.
Men det er vanskelig å kontrollere.
Kattens reflekser er mer enn dobbelt så raske som våre…
…og raskere enn noe annet kjæledyr.
Hvis du slipper en hund
fra samme posisjon, så vil de ofte ikke lande på beina.
Vektmessig kan katter være det raskeste,
sterkeste og mest smidige pattedyret på planeten.
Men villdyrtalentene deres kan også gjøre dem gåtefulle.
For å forstå atferden deres bedre ber vi en kattepsykolog om svar.
Sett deg. Sånn, ja, vennen.
"KATTEPSYKOLOG"
Katter har ikke endret seg mye gjennom evolusjonen.
Og nå er de en mellomting mellom de ville forfedrene sine
og huskattene vi ønsker at de skal være.
Kristyn studerer kattesinnets mysterier.
Hun prøver å dekode hva katter tenker.
Jeg tror at den sosiale evnen til katter er undervurdert.
Og ofte blir katter sammenlignet med hunder.
Folk sier at hunder har bedre sosio-kognitive evner.
Hunder blir ofte sett på som et mer naturlig kjæledyr.
De kan navnet sitt og hele 160 ord.
De kan lese menneskelige ansiktsuttrykk og kanskje løse problemer.
Men Kristyn mener at katter bare ikke har fått sjansen til å vise hva de kan.
Vær grei.
Vi innser at det ikke har blitt gjort like mye forskning på katter.
Så hun bestemte seg for å finne ut
hvordan katter egentlig klarer seg mot hunderivalene.
Vi setter ham her oppe.
Vi begynner med det første: Kjenner katter navnet sitt?
Denne testen viser om Carl gjenkjenner navnet sitt.
Vi har en Bluetooth-høyttaler, og vi skal spille stemmen min gjennom den.
Kristyn begynner med fire énstavelsesord.
Støvel!
Carl reagerer på det første ordet, en ny lyd i omgivelsene hans.
Sokk!
Men han mister snart interessen for lyden.
Dag!
Så sier Kristyn et ord som ligner på navnet hans.
"Girl"!
Fortsatt ingenting.
Men så kommer sannhetens øyeblikk.
Carl!
Bra!
Testen har blitt gjort hundrevis av ganger med mange ulike katter.
Og det er ingen tvil: de fleste katter kjenner sitt eget navn.
Om de velger å reagere, er noe annet.
-Kom igjen. -Det kan vi prate om senere.
Kristyns forskning førte henne til episenteret
av en moderne katterevolusjon.
I 2017 gikk katten forbi hunden som det mest populære kjæledyret i Japan.
I dag finnes det ni millioner tamkatter der
og en av verdens beste katteforskere.
KATTEFORSKER, AZABU-UNIVERSITETET
I forhold til forskning på hund henger forskning på katt
omtrent 15 år etter.
Kristyn og Saho har publisert 37 studier til sammen.
De har bidratt til å bevise at katter gjenkjenner fjeset og stemmen til eieren,
for ikke å nevne andre katter.
De har bevist at katter forstår når noen peker.
De forstår objektets bestandighet.
De kan forstå at selv om et objekt forsvinner,
slutter det ikke å eksistere.
Poenget er at de forstår mye mer enn hva vi trodde.
Nå som det er satt i gang forskning,
ser vi at katter oppfører seg omtrent likt som hunder.
Trikset er å utnytte potensialet deres.
Maryna og Svitlana-intervjuet, ABC-merket.
-Jeg heter Maryna. -Og jeg heter Svitlana.
Vi er Savitsky-kattene,
en familie av supertrente katter og mennesker.
Å trene kattene er en slags magi.
Men ikke den enkle typen.
De fantastiske Savitsky-kattene er ukrainske kjendiser.
De reiser verden rundt og underholder millioner.
Og de kom til kvartfinalen i America's Got Talent.
Ikke dårlig for et dyr som ofte anses som utrenbare.
Forskjellen mellom å trene en katt og en hund er
at hundene ønsker å glede deg.
"Jeg gjør alt for deg! Bare fortell meg hva jeg skal gjøre."
Og kattene sier: "Se om jeg gidder."
Savitskyene kjenner nøkkelen til å få mest mulig ut av artistene sine.
Først og fremst må du bli venner med katten.
Katten må stole blindt på deg.
Katten bør ikke få noen overraskelser fra deg.
De siste fire årene har Dasha vært den store stjernen deres.
Dasha.
En ekte skuespiller.
Når hun ser et kamera, er det som om hele verden
stanser, og liksom: "Kameraet er det eneste jeg trenger."
Dasha utfører mange av teamets vanskeligste triks…
…blant annet Mission Impossible…
…og høydehoppet.
Dasha er den ubestridte kapteinen av Savitsky-kattene.
Men det er tre andre kandidater som kjemper om plassen.
Og hvem som helst av dem kan bli den neste store stjernen.
Alle kattene er som barn for oss,
og vi kan ikke forestille oss livet uten dem.
Den eneste måten å få frem det beste i en katt på, er å knytte bånd til den.
Noen leger vier livet sitt til denne kunstformen.
DIREKTØR FOR ATFERD OG VELFERD
"KATTEATFERDSEKSPERT"
Før noen adopterer eller kjøper en katt, vil man at de gjør litt research.
De bør vite hva som venter dem når de får katten i huset.
Det er en stor avgjørelse, katten er et nytt familiemedlem.
Å få en katt betyr mye.
Læringskurven kan være bratt for nybegynnere.
For å skape god kontakt med katten, kan du blunke langsomt til den.
Øyekontakt er veldig viktig i dyreverdenen.
Direkte øyekontakt uten å blunke er skummelt.
Hvis du vil kommunisere med en katt,
så gjør deg liten og beveg deg sidelengs, stå vendt mot siden.
Og så kan du se mot den og blunke.
For katter er dette som å smile,
det sprer gode, positive følelser.
Og de svarer ofte.
De blunker langsomt for å si: "Hei, det går bra.
Jeg er vennlig. Jeg liker deg. Jeg er ikke en trussel."
Og når de gjør det, tar jeg det som et kompliment.
"Den katten liker meg. Herlig."
Om den langsomme blunkingen virker, kan du prøve å nærme deg.
Når katter som kjenner hverandre hilser, så hilser de snute mot snute.
De berører hverandres snute.
Om du vil bli bedre kjent med katten din, kan du berøre snuten dens med fingeren.
De snuser på fingeren din, blir kjent med deg og duften din.
Det er som et håndtrykk.
Og hvis de liker deg, vil de gni seg mot fingeren din.
Bare ikke kom brått på ovenfra.
De ville forfedrene deres var delvis byttedyr.
Så når noe kommer brått ovenfra, er det noe som angriper med klør.
Store rovfugler som ugler og ørn, sånne ting.
Så når du kommer med hånden slik, føles det skummelt og truende.
Lavt og sakte er veien å gå.
Jeg lar dem snuse på fingeren min.
Hvis de gnir seg mot den, klapper jeg dem på siden av ansiktet
og under haka, for det er nøytralt territorium.
Og hvis de liker kinn- og nakkekosen, da har du vunnet kattens tillit.
Noen katter er sky og trenger litt ekstra overbevisning.
Mange katter er veldig engstelige,
og da kan man bruke en dusk.
Det er en garnkule som sitter på en lang pinne.
Vi bruker den til å innlede kontakt med katten,
og lar dem venne seg til den for å se reaksjonen deres.
Når katten er bekvem, hører du det.
Gnidning er en viktig kontaktskapende sosial atferd.
Vi så at 83 % av kattene gned seg mot eieren da de kom inn i rommet.
Gnidning ser også ut til å fungere avstressende for katter.
Den vennlige gesten kan bety at du har blitt akseptert.
Men liker katter alle mennesker?
Eller har de favoritter?
Denne testen kalles "parvis tilknytning", og her ser vi på
hvor mye tid katten tilbringer med eieren og med en fremmed.
Om Carl velger eieren Kristyn foran den fremmede over halve tiden,
viser det at de har preferanser.
Carl valgte meg hver gang.
Han så ut til å foretrekke meg, eieren, framfor en fremmed.
De har gjort dette eksperimentet og andre lignende tusenvis av ganger.
Og det er ingen tvil om at katter knytter seg til eierne.
Båndet mellom katt og eier kan være en forlengelse av
båndet de har med moren som kattunge.
Ja, vi har et bånd med dem, og vi elsker dem.
Men elsker kattene oss?
Vi kommer tilbake til det.
En annen nøkkel til å bli kjent med katten,
er å få dem til å føle seg hjemme.
Og akkurat som forfedrene liker katter å være høyt oppe.
Katter liker høye steder fordi de liker å ha oversikt.
Og hvis de er usikre, går de opp i høyden for å gjemme seg.
Det henger igjen fra da de var villkatter.
Det er instinktiv atferd. Du trenger ikke lære en katt å klatre.
Han kommer til å klatre, og hvis du ikke sørger for
passende kattemøbler til ham, vil han finne sitt eget klatrestativ.
Nei, ikke si at du er der!
Katter liker også trange rom,
noe som forklarer besettelsen deres med esker.
De lukkede sidene gjør at vi føler oss trygge.
Det er derfor katter liker esker, og så er det gøy
å gjemme seg for å sprette fram og angripe eierne.
Katter er bakholdsrovdyr,
noe som betyr at de gjemmer seg for å ta byttet.
Så en eske hjelper katten å bruke rovdyrmotorikken sin.
Pappesker virker også avstressende for dem.
Katter er en interessant nisje
innen økologi, for når de jakter, går de inn i hull i trær.
De kommer seg forbi hindringer.
Et rovdyr som håndterer hindringer, har større suksess.
Det er selvsagt en fordel for overlevelsen.
Katter har visse egenskaper
som lar dem klemme seg inn der få dyr kommer til.
En måte å demonstrere dette på, er å se
hvor lite hull en katt kan komme seg gjennom.
Og vi kan lokke dem gjennom hullet med mat, leker og godbiter.
18 CENTIMETER
Store hull er ikke noe problem.
Men når Bruce gjør hullet mindre,
får vi virkelig se hvordan katten mestrer omgivelsene.
15 CENTIMETER
Og alt begynner med værhårene.
Værhår er en interessant tilpasning hos katter. Folk flest har sett
de lange hårlignende strukturene
som hver er knyttet til en gruppe nerver
som sender informasjon til hjernen om det værhårene berører.
Alle vet at katter har værhår på kinnet,
men de har også værhår over øynene,
og de færreste vet at de har værhår på baksiden av forlabbene.
Disse er utviklet for å gi følbar informasjon om omgivelsene.
En fordel med værhår?
De forteller katten hvor lite hull hun kommer gjennom.
Det fleksible skjelettet gjør resten.
Kragebeina deres er ikke forankret i bein. De er festet til musklene.
Det er som å ha doble ledd overalt.
Som dere ser i eksperimentet, etter som vi gradvis gjør hullet
mindre og mindre,
er det overraskende at kattene, som er temmelig store,
kommer seg gjennom.
Men værhårene vokser ikke selv om katten legger på seg.
Værhårene har utviklet seg til å være like lange som bredden av katten,
hos en katt med normale kroppsforhold.
Og dette blir et problem for overvektige og tykke katter.
Mange katter er overvektige, og det er et stort problem.
Værhårene vokser ikke
i takt med det økte omfanget hos overvektige katter.
Femtini prosent av katter i USA er overvektige.
Å finne rett kosthold er avgjørende.
Kattens ville slektninger må jobbe for maten.
De holder seg enkelt slanke.
Det er verre for kattene våre.
Setter du ham på vekten?
Ikke juks.
Om du spiser mye, og du spiser fort,
så kan du få i deg mye mat før magen din sier: "Hei, stans, for mye."
Vi må la kattene gjøre det samme. Gi dem noe å drive med.
En katteleke eller en interaktiv matestasjon, noe de kan jobbe med,
hvor de vet at det er mat.
Du må jobbe for det, kompis.
Og uavhengig av hva eierne spiser, trenger katter å spise kjøtt.
Katter er kjøttetere.
De må spise kjøtt, for de er ikke i stand til å produsere
visse aminosyrer som kun finnes i kjøtt.
Så gi katten din et kjøttbasert kosthold.
Det må være næringsrikt og balansert, men ikke vegetarisk.
Å holde katten din frisk og fornøyd kan fort bli en livsstil.
En lege i Japan tilbringer så mye tid med katter
at han har fått tilnavnet Katteguruen.
DIREKTØR KATTEMEDISINSK SENTER I TOKYO
"KATTEGURU"
Katter er følsomme dyr.
Folk som ikke liker katter, sier ofte
at de ikke forstår hva katter tenker.
Dr. Yuki har brukt titusenvis av timer på å studere katter.
Han arbeider med å dekode nyansene i språket deres.
Hvis du ser på en katt, på øynene og ørene deres,
hvordan de vifter med halen… Hvis du observerer dem,
kan du forstå hva katten føler.
Når øynene til katten er åpne og ørene peker opp, slapper de av.
Hvis øynene er smale og ørene ligger flatt, er de aggressive.
Åpne øyne og ørene bakover betyr at de forbereder seg på å forsvare seg.
Blotter de tennene, betyr det at de er klare til angrep.
Å lese kattens ansikt kan føles naturlig.
Halen er et større mysterium.
Halebevegelser har ulike betydninger.
Når en hund logrer med halen, sier folk at den er glad.
Det gjelder ikke katter.
Når en katt slår med halen, er den irritert.
Men når de holder den rett opp, er de tilfredse.
Når jeg kommer hjem, og katten kommer mot meg
med halen i været, er den i godt humør.
Den sier: "Velkommen hjem. Hvor har du vært? Jeg har savnet deg."
Når halespissen rykker, betyr det at den er fascinert.
Når en katt stikker halen mellom beina, er den redd og prøver å se underdanig ut.
Og når hårene reiser seg på ryggen dens, er den beint fram livredd.
Når pelsen på halen stritter, da er den redd på alvor.
Om man forstår disse kodete beskjedene, kan alle lese en katt.
Og iblant trenger man bare å lytte.
En katt har 20 forskjellige lyder for å uttrykke følelsene sine.
Katter lager visse lyder når de vil ha noe…
…og andre lyder når de er tilfredse.
Dette er advarselslyder. "Ikke kom for nær."
Og dette er lyden av et angrep.
Men katter snakker mer med mennesker enn med andre katter.
Katter som lever sammen med mennesker, mjauer mye.
Når katten mjauer høyt og tydelig én gang, betyr det ofte at katten krever noe.
"Jeg er sulten, men det er ikke mat i skåla."
"Jeg vil ha vann" eller "åpne døra".
De mest mystiske kodete beskjedene finner du i malingen.
Når en katt lager lyder med strupen, er den veldig tilfreds,
kanskje fascinert eller trollbundet.
Det er lyden den lager da.
En ny undersøkelse viser
at de maler for å påvirke underbevisstheten vår.
De ser ut til å kunne bruke frekvenser
som overlapper med frekvensene menneskebarn lager når de gråter.
Når en baby gråter, er frekvensen, eller lengden på lydbølgene,
mellom 400 og 600 hertz,
en lyd designet for å få oppmerksomhet.
Dagens katter har utviklet en egen skingrende mjauing
i malingen som etterligner denne frekvensen.
Katter har utviklet lyder som mennesker har vansker med å ignorere.
Og det ser ut til å trigge
mors- eller farsinstinktet hos eieren for å ta seg av katten.
De har sørget for at vi tar vare på dem.
Men det er allikevel ting vi kan gjøre for å få dem til å høre på oss.
Det første og mest grunnleggende vi lærer kattene, er å følge oss.
Vi løper vekk fra dem, og når vi sier "kom", så kommer de.
Å lære enkle kommandoer gjennom repetisjon kalles klassisk betinging.
Det klassiske eksempelet på klassisk betinging er fra Pavlov.
Dr. Ivan Pavlov vant Nobelprisen for fysiologi i 1904 for oppdagelsen.
Han fant ut at hvis du ringer i en bjelle når du gir hunden mat,
så vil lyden av bjellen etter gjentatte repetisjoner
få hunden til å produsere spytt.
Hunden lærte at lyden av bjellen var en betingelse for mat som kom.
Det er klassisk betinging.
For katter er klikkertrening et bra sted å starte.
Du lager en klikkelyd, og innen et sekund eller to gir du katten en godbit,
så katten tenker: "Hei sann.
Hver gang jeg hører klikket, får jeg en godbit."
Klikket får en betydning for katten.
Katter kjeder seg lett, så tren i korte økter.
Jeg vil si mellom ett og fem minutter.
Det ville være
kjempekult om vi klarte fem minutter.
Jeg sier til eierne: "Klarer dere 30 til 60 sekunder, så hallelujah!
Vi klarte det!"
Klarer katten din enda lenger, er det flott.
Men du må være tålmodig.
Ikke alle katter reagerer på samme måte.
For alle katter er forskjellige.
Noe som kommer godt til syne i forskningen på katter,
er at det er mye individuell variasjon.
Katter er veldig ulike når det gjelder respons på mennesker og omgjengelighet.
Ikke alle katter er superstjerner.
Dasha kom dit hun er gjennom årevis med trening.
De andre Savitsky-kattene er fortsatt under opplæring.
Ikke alle katter kan gjøre triks.
Du må observere katten for å forstå hva hun er i stand til
og lære dem ting basert på styrkene deres.
Dyr blir født med et eget gemytt.
Gemyttet er grunnmuren
som personligheten utvikler seg fra i løpet av livet.
Alle kattene våre har ulike personligheter.
Og du må tilpasse deg dem, du kan ikke få dem til å tilpasse seg deg.
Det er ikke jobben deres, men din.
Så du må finne
det som fungerer best for dem.
Allerede hos tre dager gamle kattunger kan vi faktisk se
ulikheter innad i kullet.
Det er som med mennesker. Noen er flinke til data.
Andre kan være dyktige ballettdansere.
Og du ber ikke en ballettdanser lære seg datakunnskaper.
Eddy, kom hit.
Savitskyene tvinger ikke artistene sine til å gjøre de utrolige stuntene.
Som en skulptør som finner skulpturen i steinen,
lar de kattenes potensial vise seg selv.
Dette er Asia. Hun er en diva.
Du vet aldri om hun vil opptre eller ikke.
Du vet aldri.
Hun er veldig vrien.
Men triksene hennes er utrolige.
Så det er verdt risikoen.
Det 13 år gamle seniormedlemmet av teamet er en favoritt hos fansen.
Dette er Chupa.
Hun var vanskelig å trene i begynnelsen, veldig utfordrende.
Hun skjønte det absolutt ikke.
Men det gikk noen måneder, og plutselig forsto hun.
Nå er hun en stjerneelev.
Man kan helt klart lære gamle katter nye triks.
Deres nyeste rekrutt, Eddy, har hatt en litt annerledes oppvekst.
Eddy er et jentenavn.
Hun har vokst opp med hunder, så store deler av livet
har hun oppført seg som en hund.
Vi vet at livserfaring påvirker kattens oppførsel i stor grad.
Det påvirker også hvor sosial katten er.
På grunn av bakgrunnen hennes trener Savitskyene Eddy litt annerledes.
Hun gjør alt baklengs.
Så hun gjør sprø ting som andre katter ikke klarer,
fordi hjernen deres ikke er koblet slik.
Eddy elsker også å hoppe.
Så de lærer henne et av de vanskeligste triksene.
Akkurat nå trener hun på å hoppe gjennom en papirskive.
Det er et mer utfordrende triks du kan lære dem
etter å ha sosialisert dem,
for du lærer rett og slett katten å hoppe inn i en vegg.
Det krever masse tid og trening og mye bortkastet papir.
Vi er fortsatt i prosessen.
Eddy, hopp.
Det krever litt øvelse.
Men Savitskyene lærer hvordan de kan motivere Eddy.
Ulike katter motiveres av ulike belønninger.
Og det kan låte enkelt nok, men mange nye katteeiere gjør feil her.
Delvis tror jeg det er at de bruker feil ting for å motivere katten.
Katter er mer kresne enn mange andre kjæledyr.
De kan ikke alltid motiveres med mat.
Vi fant ut at de fleste katter faktisk foretrekker sosiale belønninger.
Kristyn har forsket mye på hva katter vil ha.
Hun gir kattene et valg
mellom favorittleken deres, favorittlukten,
favorittmaten eller eieren.
Og over halvparten av gangene velger de eieren.
Jeg tror han elsker deg.
Det ser ut til at hjertet trumfer magen.
Men er dette et bevis på at katter elsker oss?
Folk spør meg ofte om kattene elsker oss.
Kjærlighet er en kompleks følelse, og selv hos mennesker
kan noen si at de elsker, mens atferden viser noe annet.
For å svare på det spørsmålet og forstå forholdet mellom menneske og katt,
må vi gå helt tilbake til begynnelsen.
I årevis trodde historikere at vennskapet vårt startet i Egypt
for rundt 4000 år siden.
Men et nylig gjennombrudd endret alt.
PALEONTOLOG INSTITUT JACQUES MONOD
For ti tusen år siden,
før yngre steinalder, fantes det ingen katter på Kypros.
Kypros er en liten øy i Middelhavet
nær sivilisasjonens vugge,
der arkeologer nylig har gjort en stor oppdagelse.
De fant en barnegrav fra yngre steinalder.
Og i graven fant de også et katteskjelett.
Ved hjelp av DNA klarte dr. Eva Maria å datere funnet.
Det ble det tidligste kjente beviset på forholdet mellom menneske og katt…
1000 E.KR.
…og beviser at vi har holdt sammen i minst 10 000 år.
Den katten hadde ikke svømt over havet.
Det betyr at folk tok med seg katten på skipene sine til Kypros.
Så noe skjedde i den perioden, i dette området.
Og det som skjedde, var gården.
Menneskene begynte å dyrke avlinger og oppbevare korn,
og villkattene så en mulighet.
Kornlagrene tiltrakk rotter og mus, noe som var en katastrofe for bøndene.
Så kattene hoppet på rottene og levde godt på dem.
Og dette var nok begynnelsen på forholdet mellom villkatten og menneskene.
Og herfra utviklet forholdet seg.
Egypterne tilber katter.
Det finnes millioner av mumifiserte katter,
og den egyptiske ikonografien er full av statuer og avbildninger av katter.
Du ser adelige sitte i stoler, ofte kvinner,
og under stolen er det en katt.
Det viser at katten hadde kommet inn i huset.
Den var på vei til å bli en huskatt.
Hvor enn vi dro, fulgte kattene.
Ofte med båt.
Skip er trolig det som har bidratt mest til kattens spredning.
Mus ble med skipene, kattene fulgte etter.
Så det gikk nok ikke et eneste skip ut av havnen uten katter om bord.
Og slik spredte Felis catus seg til alle verdensdeler.
De var så viktige på skip at frem til 1975 i den britiske marinen
var det obligatorisk å ha en katt på skipet.
Ikke bare den britiske.
KATTENYHETER HERMANN VERVER SEG
Vær på vakt, kystvakten. Katten Herman er ute og går.
I Baltimore avgir Herman fingeravtrykk, eller poteavtrykk,
så han kan få et offisielt kystvaktpass.
Dette er ekte.
Katten Herman var faktisk i den amerikanske kystvakten.
Men historien har ikke alltid behandlet katter like bra.
Historier om svarte katter og mørk magi,
hekser og heksegryter begynte ikke i Salem eller engang Transilvania,
men med en pave ved navn Gregor IX.
I middelalderen ble katter
forbundet med hekser.
Hekser var faktisk
intelligente kvinner, kloke kvinner som visste mye om naturen.
Disse vise kvinnene forsto at det å holde huset rent
også sørget for god helse.
Så de feide huset med kost
og hadde katter for å bli kvitt mus og rotter.
Så kom kom det en tid da kirken,
dominert av menn, bestemte seg for at de var en trussel.
Så kirken prøvde å bli kvitt dem.
Under inkvisisjonen ble katter demonisert, og bestanden sank kraftig i Europa,
noe som kan ha bidratt til svartedauden.
Svartedauden, eller pesten, ble spredt
av rotter, eller av lopper, faktisk.
Og loppene var i pelsen til rottene.
Uten nok katter spredte pesten seg tøylesløst.
Heldigvis, selv i slike mørke tider,
fortsatte noen å pleie forholdet til katter…
SKOTTLAND
…et forhold som fremdeles er i utvikling den dag i dag.
Det har lenge vært katter i destillerier.
Det er en tradisjon i Skottland.
Det var en veldig berømt katt i et destilleri i Perthshire, Towser.
Han er den mest berømte destillerikatten.
-Ja, han eller hun er legendarisk. -Ja.
Han er den mest kjente destillerikatten.
MEDEIER, LINDORES ABBEY DESTILLERI
For fem år siden adopterte Helen og Drew McKenzie to arbeidskatter
for å videreføre den gamle tradisjonen.
Klosteret ble grunnlagt i 1191.
William Wallace kom hit etter seieren over engelskmennene
i slaget ved Black Earnside.
Så det har mye historie.
Vi viderefører tradisjonen.
Alle kattene som har vært gjennom årenes…
De døpte den svarte hannkatten Friar John Claw
og den calico-fargete hunnen Vespers,
som en hyllest til munkene som bodde her.
Og akkurat som munkene begynner kattene på jobb om kvelden.
Kattens øyne er store sammenlignet med skallen.
De har også noe som kalles tapetum lucidum,
som er et lag av celler på baksiden av øyet
som reflekterer lyset tilbake til netthinnen, og lar dem se i mørket.
Det de jakter på, utgjør en alvorlig fare for destilleriets helse.
Det er alltid mus i destillerier, for det er store mengder bygg der,
og korn tiltrekker seg mus.
Dessverre, uten å gå i detaljer, så tisser musene mye,
i mangel av et bedre uttrykk, og det er ikke bra.
For å finne skadedyrene bruker kattene ultralyd.
Katter kan rotere ørene 180 grader.
Og de kan høre høye frekvenser.
Det er fordi byttet de leter etter, lager lyder med slike frekvenser.
Det lar dem lokalisere og sikte seg inn på byttedyr.
Kattene er flinke i jobben sin.
Men Helen og Drew var nysgjerrige på nøyaktig hva de drev med.
Så Helen festet GPS-sporere på dem for å finne det ut.
GPS-halsbåndene avslørte at hver natt beveger Vespers seg mer enn en kilometer,
men hun vandrer aldri langt av gårde.
Vespers, sjefsmusefangeren,
er opptatt med dagjobben og nattjobben sin.
Hun er mest aktiv rett før soloppgang,
i beste gnagertid.
Katter er skumringsdyr.
At de er skumringsdyr betyr
at de er aktive ved daggry og i skumringen.
Noe som kan forklare hvorfor katter er så gale i de sene nattetimene.
Kattene mine pleier å ha raptuser når vi legger oss.
En raptus er når katten får et plutselig energiutbrudd.
Vi kaller det "FRHM",
frenetisk, raskt handlingsmønster.
De lager små kvitrende lyder,
de smyger seg langs bakken og hopper og spretter.
De jager hverandre, de prater,
de virkelig storkoser seg når resten av oss sover.
Det er instinktiv atferd
som henger sammen med den biologiske døgnrytmen.
Det er en indre klokke i kroppen vår vi har med oss fra forfedrene våre.
Noen katter har et annet snodig nattritual.
Særlig Vespers er glad i å gi gaver.
Jeg tipper Ves fanger fire eller fem ting om dagen.
Men hvorfor tar katter med gaver til eierne?
Vi vet at når kattemoren har kattunger,
så tar hun med byttedyr tilbake til kattungene,
så de lærer hva slags byttedyr som passer for dem,
og hun lar dem leke med det,
så de i en morbid forstand får øve seg på å nedlegge byttet.
Uansett årsak så er det et kompliment.
Det betyr at du er familie.
Det er få ting som er mindre hyggelig når man går uten tøfler om morgenen.
Mens Vespers tar seg av de tradisjonelle jobbene,
har Friar John Claw en mer moderne tilnærming.
Han er veldig avslappet.
Han elsker folk og tilbringer mye tid i selve besøkssenteret for å få kos.
FJC har forstått at søsteren hans tar seg av musene.
Han er til større nytte andre steder.
FJC har vel heller rollen som ambassadør.
Han er ansiktet utad.
-Mens hun er i huset. -I huset og jobber.
Vespers bruker instinktet.
Friar John Claw bruker Instagram.
Det som startet for 10 000 år siden som et arbeidsforhold,
har utviklet seg til en global besettelse.
Kattens popularitet på internett
overgår alt noen noensinne hadde sett for seg.
Den nest vanligste grunnen til at folk går inn på nettet,
er å se kattevideoer.
Katter er det aller mest familievennlige på internett…
…med mer enn 25 milliarder visninger.
En ny studie viser at kattevideoer gir et oppsving i positive følelser
og reduserer negative følelser.
Med andre ord gir de deg en god dose dopamin.
Jeg tror internett har blitt et sted
der katteelskere kan møtes og elske katter og le av dem
og finne fellesskap i de teite tingene katter gjør.
Det gir oss et sted å gjøre det.
Dårlig atferd blir en morsom video.
Men det er ikke like moro når det skjer i ditt eget hjem.
Når katten viser uønsket atferd, så husk at katter er katter.
De vet ikke at de ikke skal gå på benken.
Regel nummer én: aldri straff en katt.
Når katten din gjør noe du ikke vil, og du straffer ham,
så forstår han ikke alltid hvorfor du kjefter på ham.
Det gjør deg uforutsigbar.
"Plutselig roper og kjefter du, jeg skjønner ingenting."
Nøkkelen er positivitet.
Hva gjør du når katten gjør noe uønsket? Avled katten og fortell ham hva du ønsker.
"Se her, kom heller hit og berør hånden min.
Gå til sengen din. For en smart pus, kjempebra! "
Så tenker katten din: "Jeg er verdens beste katt!"
For veldig dårlige vaner er ikke klassisk betinging nok.
Motbetinging er prosessen med å endre en emosjonell respons.
Det er nå du henter fram godsakene, favoritten, godbiten de ikke kan motstå.
Å tilby noe så verdifullt eller belønnende
at dyret tenker: "Dette var ikke så ille. Jeg liker det."
Et eksempel jeg alltid bruker, er at hva om hver gang du forlot huset,
sa en spydig nabo noe stygt til deg?
Da vil du unngå å gå ut mens han er ute.
Men hva om jeg ga deg 1000 dollar hver gang du gikk ut?
Da ville du si: "Det er kult. Jeg har ikke noe imot ham."
Om du ser ham fire ganger om dagen, blir du rik.
Du ville tenke: "Ja, gjerne!
Hvor er han?" Du vil nesten oppsøke fyren, ikke sant?
Det er motbetinging.
Du kan endre en situasjon
fra å være negativ til mer nøytral, og så til positiv.
Som alle forhold kan det kreve tålmodighet,
men det er verdt det.
Iblant får du kanskje følelsen av at de ikke trenger deg,
men de vil fortsatt ha deg.
Og slik er dette unike, gåtefulle og dypt befestede forholdet.
En katts motivasjon er ikke like lett å tolke som andre kjæledyr.
Hunder ser på eierne sine som guder.
Men katter ser på seg selv som guder.
Katter gjør ikke noe de ikke liker.
De sover når de vil sove,
spiser når de vil spise, leker når de vil leke.
Men ikke forveksle uavhengighet med likegyldighet.
Hvis du tror at katter er reserverte, at de ikke bryr seg om sosial omgang,
og du ikke gidder å bli kjent med dem, så former du katten til å bli reservert,
fordi det var det du forventet.
I arbeidet vårt fant vi
at eierens oppførsel påvirker kattens oppførsel.
Kristyns forskning viser at kattens behandling av deg
reflekterer hvordan du behandler den.
Et skritt videre viser arbeidet hennes at de kan forstå hva vi føler.
Dette kaller vi sosial referanse-testen.
Poenget er at viften med strimler er helt ny for katten.
Han vet ikke om det er noe skummelt eller om det er noe moro.
Tanken er at eieren gir katten emosjonelle signaler
for å se hvordan katten reagerer.
Så skummelt, Carl!
Det er kjempeskummelt, Carl!
Å nei!
Å nei! Herregud!
Se på den!
Når Kristyn virker redd for viften, prøver Carl å gjemme seg.
Er viften skummel?
Så går vi tilbake, endrer holdning, og så er det tid for runde to.
Om jeg viser glede for viften,
så får vi se om katten følger følelsene mine.
Se, for en fin vifte.
For en fin vifte.
Når hun snakker pent om viften og ikke viser frykt,
virker Carl tryggere.
Se på strimlene.
Se!
Viften er ikke lenger en trussel.
Vi er ikke redde lenger.
Og det er ikke bare Carl.
Syttini prosent av katter ser til eierne for å se hva de føler.
For forskere er dette enda et gjennombrudd.
Katter er visst eksperter på å føle følelsene våre…
…på godt og vondt.
Hvis du er i dårlig humør når du trener katter,
så kan du bare gi opp. Ikke prøv engang.
De føler alt du føler, og de gjør det verre.
Asia, kom.
Katter har lært seg empati for å tilpasse seg og overleve.
Det er et evolusjonært fortrinn
å kunne vurdere sosiale motspillere og samle informasjon.
Hvis du ikke klarer å lese responsen hos andre, går du glipp av
masse informasjon om hvordan du bør reagere
på en potensielt farlig situasjon.
Avsløringen om at katter kan forstå følelsene våre,
tok en mye større vending enn noen hadde forventet.
I Japan la dr. Saho Takagi merke til noe.
Jeg oppdaget at vi kan observere ulik oppførsel
hos katter i USA og katter i Japan.
I Japan har katter vansker med ukjente steder.
Men katter jeg så i USA…
…oppførte seg normalt også på ukjente steder.
Så japanske og amerikanske katter kan ha ulike personligheter.
Kristyn og Saho ville gjøre det samme eksperimentet
i USA og Japan.
Og det de ser, er at kattene er ulike.
Vi ser sosiale forskjeller mellom katter i Japan og USA.
Jeg forsto at de kulturelle ulikhetene påvirker katter også.
Endrer kulturen vår kattekulturen?
Japan er en øynasjon.
De fleste katteeiere har kattene sine kun innendørs.
Folk i Japan har sjelden selskap hjemme.
Derfor møter katter i Japan fremmede mye sjeldnere enn katter i USA.
Dette kan være årsaker til ulikhetene mellom katter i Japan
og katter i USA.
Forskningen deres antyder at de kulturelle ulikhetene
kan gå i arv fra generasjon til generasjon.
Én kultur bringer faktisk artene våre enda nærmere hverandre.
Selv før Istanbul var Konstantinopel, var det kattenes by.
Disse gatene er hjemmet til mer enn 100 000 gatekatter
som er perfekt tilpasset en urban livsstil.
Når man reiser til Istanbul i dag, ser man katter overalt.
De tilhører nabolaget.
De eies ikke av noen bestemte.
Folk sørger for infrastruktur til kattene
så de skal overleve, men kattene tilhører ingen bestemte.
I 2021 innførte Istanbul nye lover for å beskytte kattene,
og det er av verdens mest moderne lovgivning.
Å behandle katten som en likeverdig og se verden fra deres ståsted
er den beste måten å styrke forholdet på.
Hei.
Grunnen til at min ekspertise finnes,
er at folk kjenner et sterkt bånd og en dyp kjærlighet til katten.
Vi elsker katter.
Vi gjør det fordi vi føler en tilknytning til dem.
Jeg vet ikke hvorfor jeg gråter. Slutt med det.
Ja, vi gjør det fordi vi elsker dyr.
Det er ingen tvil. Vi elsker katter.
Og det fører oss til det største kattespørsmålet.
Om jeg tror at katter elsker oss?
Det er vanskelig å måle følelser hos katter,
men basert på atferden og forholdet deres tror jeg
at katter kan knytte så sterke bånd til noen at det ligner kjærlighet.
Katter elsker så absolutt eierne sine.
Jeg er sikker på at kattene mine elsker meg.
Det er ikke tvil om at katter gir oss
emosjonell støtte, en følelse av velvære og lykke.
Det å komme hjem til en katt som viser deg ubetinget kjærlighet,
betyr veldig mye.
Med hele familien i ryggen er Eddy i den perfekte posisjonen
til å bli den neste superstjernen.
Nå må hun bare klare papir-ringen.
Vi har bare skrapt i overflaten av potensialet til katter.
Det er fortsatt mye vi ikke vet om katter.
I framtiden vil vi lære mer, litt etter litt.
Jo mer vi lærer, desto mer forstår vi hvor dyp forbindelsen mellom oss er.
De føler kjærligheten du gir dem.
Og den nærer dem.
Kjærlighet går begge veier.
Om vi kan lære å få frem det beste i kattene våre,
vil de også få frem det beste i oss.
Jeg kan ikke forestille meg livet uten katter.
De er dyrene mine. Jeg føler dem.
Og jeg håper de elsker meg like mye som jeg elsker dem.
Og når alt klaffer, kan resultatet bli magisk.
Tekst: Marie Wisur Lofthus