Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
EQUIP BÀSIC PER FER POCIONS
NETFLIX PRESENTA
PATI DELS PANCAKES
IVY I BEAN: EL FANTASMA DE L'ESCOLA
UNGLES
REGLES: SIGUES BO, SINCER I ATENT, RES D'INSULTS, RES D'ENGANYS,
NO OBLIDIS EL DINAR NI ELS PANTALONS
BASAT EN IVY + BEAN, D'ANNIE BARROWS I SOPHIE BLACKALL
CÀNTIC
POCIÓ PER ESPANTAR ELS MALS ESPERITS
Vejam.
Nou moscada, llavors…
Mama, tenim cotxinilles, pebre malagueta o llavors de fonoll?
Per als deures?
Vinga, som-hi.
Fins després.
ENCÍS DE PLUJA: LLAVORS D'ARBRE, LLÀGRIMA DE RATOLÍ
Sí, hi estic d'acord, la imaginació és molt important.
I aquesta granota?
L'hem trobat morta, però no ha mort en va.
Serà un ingredient crucial en un pla important.
Tu ets un ingredient crucial en un pla important.
No, tu no. Tu només ets un estudiant de postgrau.
Això està bé? "La nostra esbalaïdora directora."
Sona molt bé, tresor. Continua.
"Tinc l'honor de rebre a l'escenari…"
O hauria de ser un privilegi?
"Tinc el privilegi de rebre a l'escenari…"
No.
La meva prerrogativa?
Bean! Compte!
He de marxar!
Bean! Almenys menja una torrada.
Amb mantega i la teva melmelada de maduixa preferida.
Bean, no oblidis el dinar.
- Bean. El dinar. - Portaré la Nancy a l'escola.
- T'hi puc portar! - No puc fer tard!
Leo, afanya't.
Hola, Ivy.
Ivy, no arribis tard a l'escola.
Si fessis l'escola a casa, ja hi series.
- Hola, senyora Trantz. - No miris, Dottsy. No miris.
- Hola, Ivy! - Hola, Bean!
Hem de marxar!
He de preguntar una cosa a la profe Aruba-Tate, no podem fer tard.
Adeu, Ivy!
Bean, encara portes el pijama!
Què és aquest soroll, Dottsy? Aquestes nenes!
D'aquí dos minuts sonarà el timbre.
Bean!
Que tingueu un bon dia.
I intenteu madurar.
Nancy, per què li llances els pantalons?
- Dona'ls-hi. - Està lluny.
- Sigues amable. - He estat amable.
- La gent amable no fa això. - De pressa! Segueix-me.
No m'esperis. Ja t'atraparé.
Segur que hi pots entrar?
Sí. Està obert.
D'acord.
Bean?
Sents alguna cosa estranya?
El pijama em masega sota els pantalons.
No podem fer tard, Ivy. Avui no.
Vull demanar si podem seure juntes.
Hola, Vanessa.
Soc un robot.
No necessito verdura.
PROFESSORA ARUBA-TATE
El segon timbre. Nens, seieu.
Tenim molta feina.
- Ho has aconseguit. Felicitats. - Perquè l'Ivy m'ha ajudat, professora.
I l'Ivy, jo… Vull dir, l'Ivy i jo.
Disculpa, Bean. Dusit, treu-te la paperera del cap.
Desconnexió.
Eric, llença les boles de paper a la paperera.
Molt bé, aprenents intrèpids.
Traieu els llapis. Avui ens divertirem.
"L'Ivy i jo…"
Ens preguntem si avui podem seure juntes.
Crec que sereu un molt bon equip.
Però si parleu, us separaré.
Prometo estar callada.
- D'acord, ho intentarem. - Sí!
- Gràcies! - É la millor, professora!
Leo, seu al costat de l'Eric.
- Sí. - Des de quan són amigues?
"Crec que sereu un molt bon equip."
- Calla, Dusit. - Bean?
No havies fet una promesa?
I, Dusit, ara ens calmem, oi?
Heu portat les vostres llibretes?
Hem parlat de rèptils marins prehistòrics.
Qui recorda el nom d'aquest?
És un Beanosaure! Campi qui pugui!
Dusit, segona falta.
Ves a la catifa d'aïllament, podràs tornar d'aquí cinc minuts.
Elasmosaure!
Sí. Molt bé, nens. I l'Elasmosaure està?
Extingit!
Sembla que fas tard. Sents que fas tard?
Castigat.
Aquests llaços són estrafolaris i subjuguen la teva imatge.
Ja sabeu el meu lema: "Sacrifica't per triomfar."
Són massa cridaneres. Infracció del codi de vestimenta.
Infracció del codi acústic!
Ens veiem després de l'escola.
SENYORA NOBLE
- Bon dia, professora Aruba-Tate. - Bon dia.
Bon dia, classe.
Bon dia, directora Noble!
Això ja ho veurem.
La presidenta del consell de secundària repartirà uns tríptics
de la pròxima nit curricular.
Serà una nit inoblidable.
Esperem que hi assistiu tots.
Ni de broma…
Ara que comença l'any escolar,
la nit curricular és una oportunitat pedagògica única
- per saber el que esperem… - Pedagògica.
…de tots els cursos, així com els mitjans per avaluar…
Socors!
…la vostra evolució.
- Què fas? - Miro si hi ha
notes secretes dels presoners.
La senyora Noble tanca els nens dolents al seu armari.
Són ulleres de raigs X.
Vosaltres dues!
Cotorregeu massa.
Ivy, canvia't de lloc i seu amb la Paisley, sisplau.
Bean, segona falta, tresor.
- Cinc minuts a la catifa. - D'acord.
Gràcies.
Som-hi, Nancy.
La nit curricular no espera ningú!
Castigada.
Molt bé.
Parlem dels dinosaures.
Una.
Dues.
- Tres. - Una.
- Dues. - Quatre.
- Tres. - Quatre. Cinc.
Quatre.
- Ivy, n'he fet quatre. - I jo cinc!
- I tu, Vanessa? - N'he fet sis i mitja.
Mai m'havia ficat en un embolic a l'escola.
El pare diu que soc la Sra. Embolics.
Mireu, dotze!
- Molt bé, Zuzu! - Dotze seguides. Un rècord.
Ivy, tu quantes en fas?
Has de fer alguna cosa. Vinga.
Voleu que torni a fer la roda?
No, li toca a l'Ivy.
Per què no fas tres rodes i una rondada?
Què coi és allò?
Ho sabia. Oblideu les rodes.
És una emergència.
Ivy, només és la ventilació, no és cap emergència.
Em refereixo a la boira blanca. No la veieu?
Sí, més o menys.
No, res.
Vinga, Emma. Faràs tard.
Crec que he vist alguna cosa, Zuzu.
No és cert.
Aquest matí, quan hem anat allà,
m'he sentit envoltada per una boira freda.
He sentit una veu,
i els pèls dels braços se m'han posat de punta.
Hi havia una cosa estranya, Bean.
I llavors he sentit uns copets.
Eren els nens de l'armari de la senyora Noble demanant ajuda.
No.
Era com un tic, tap, tic, tap, tic.
És un fantasma.
Un fantasma?
Aquell bany està encantat.
El segon timbre?
Corre, Ivy!
Paisley, passa-ho a la Bean.
Eric.
Oh, Eric, tresor.
Ho sento, senyoreta.
Leo.
REUNEIX-TE AMB MI EN EL BANY ARA MATEIX
Disculpi, professora Aruba-Tate. Puc anar al bany?
Esclar. Deu minuts més, classe.
A veure si acabem els capítols.
Puc anar al bany?
I tant.
Quan l'Ivy torni.
M'esperaria, però no puc.
En tinc moltes ganes, professora Aruba-Tate.
Moltíssimes! De debò!
Codi vermell! DEFCON 12!
O el més alt de tots!
Què busquem?
Una entrada secreta. Hem de trobar el portal dels fantasmes.
Fantasmes? N'hi ha més d'un?
Aquestes ulleres descobreixen secrets.
Mira.
Plasma de fantasma.
És un portal fantasmal, Bean.
Què hi ha, aquí baix?
Venim amb bones intencions, fantasmes.
Sou aquí, fantasmes?
No us volem fer mal.
És terrible, però m'ho imaginava.
Hem construït un bany sobre els seus caps.
- N'hi ha molts? - És possible.
Potser n'hi ha tot un exèrcit.
O només un. No ho sabem.
Amaga't!
Alto!
Aneu a classe.
Bon dia, petites descarades.
Ho sabia. Guarda nens allà.
Heu dormit bé? Ben arrupides?
Hola, preciositats.
Les sabates són el secret del seu poder.
Adoro l'olor de cuir, de plomes i de pedreria brillant.
El secret del meu estil són les sabates.
I el secret de les meves sabates
és que ningú sap que sou aquí,
en aquest armari fortalesa protegits contra el foc i l'aigua.
La nostra directora és rara.
Quina de vosaltres serà l'afortunada?
Sucarem un tros de pa per qui toqui amagar.
Una mica cenyida.
Aquesta també.
Hola?
Escolteu. L'Ivy us donarà una notícia molt important.
Fa una estona, la Bean i jo hem fet un gran descobriment.
Al bany dels professors hi ha un portal a l'inframon.
Què?
Vol dir que el bany està encantat.
N'he sentit parlar. És possible.
L'escola es va construir sobre una antiga necròpolis.
Un cementiri.
No et crec.
- Ho podem veure? - Sí, però és una situació inestable,
no podem garantir la vostra seguretat.
Sabíeu que als fantasmes els pengen les tripes?
I mengen cervells crus.
Això són zombis, no fantasmes.
Fa pudor.
De mort.
Encara que faci pudor de mort, no vol dir que estigui encantat.
Contempleu el portal.
L'accés al món dels esperits.
La porta als misteris insondables!
Insonquè?
- Insondats? - Què?
Vol dir que els fantasmes entren per aquí.
Només és un desguàs rovellat.
Estan emprenyats?
Estan obligats a vagar, inquiets, desgraciats,
i es vengen de qui els pertorba.
Ara són aquí?
No en veig cap.
No els vols veure.
Podem marxar, Emma?
Fa tres anys que soc a l'escola i mai he vist un fantasma.
No existeixen.
De vegades és més fàcil sentir-los.
És com un vent fred que et travessa.
Som aquí per resoldre el vostre tràngol
i per demanar-vos, com a amics, que no us vengeu de nosaltres.
Si hi esteu d'acord, feu un copet.
Bé…
Mai us havia vist amb ganes d'aprendre restes de dues xifres.
Ha d'aprendre a recomptar, professora Aruba-Tate.
M'he trobat això amagat en un arbust.
Gràcies, senyora Noble. Acabem de començar.
Zuzu, què passa?
El bany.
A veure, tresor. Què passa amb el bany?
Està… encantat.
Zuzu, veig que estàs espantada.
Però, creu-me, el bany no està encantat.
Sí que ho està!
Els hem sentit.
Els hem notat.
Hi ha un portal!
- L'exèrcit fantasmal grinyola! - Un exèrcit?
Diria que algú t'ha explicat una història esgarrifosa.
Algú te l'ha explicada?
Ella!
- L'Ivy? - Diu que ha vist un fantasma al bany
i que es venjaran de nosaltres perquè això és un cementiri!
Ivy, li has dit tot això?
No amb aquestes paraules.
Tenir imaginació està bé, i, Ivy, la teva és poderosa.
Però l'hem d'utilitzar amb responsabilitat i respecte.
No volem espantar ningú, oi?
Sí, Ivy. Has estat cruel.
Prometeu no tornar a parlar de fantasmes?
Sí, professora Aruba-Tate.
Ivy, ho promets, tresor?
No. El bany està encantat.
La professora Aruba-Tate està furiosa. M'odia.
No és veritat. Creu que ets llesta.
Però hauries d'haver dit que el bany no està encantat.
Als adults els agrada que els donis la raó.
Avui m'he ficat en dos embolics, Bean.
Dos.
He hagut de seure a la catifa.
Crec que ha estat culpa meva.
Tu m'havies d'ajudar, però soc una mala influència per a tu.
Sempre armo embolics.
Si no vols ser la meva amiga, ho entenc.
Estàs de broma, Bean? Res és divertit sense tu.
L'Ivy s'ha ficat en un embolic.
La Srta. Perfecta ha armat un embolic.
I la senyora Embolics s'ha ficat en més embolics!
Calla, Leo.
És broma. M'alegra que no us hagin expulsat.
No ens haurien expulsat per això.
Ja ho tinc!
Això farem.
Que ens expulsin?
No, expulsar els fantasmes. Enviar-los a les seves tombes.
Som-hi, Bean. Hem de fer un pla.
Un pla d'expulsió.
Espereu!
No m'importaria expulsar alguns fantasmes.
Si necessiteu ajuda.
D'acord, demà et direm el pla.
Potser.
No ho diguis a ningú, entesos?
Adeu, Leo!
Potser?
"Us presento la nostra lluminosa…"
Això vol dir 'relluent'.
D'acord, "directora loquaç".
No només presentaré la senyora Noble, m'ha demanat que llegeixi un poema.
Seré a l'escenari tota l'estona.
He de dominar perfectament els adjectius.
Sí, són importants.
Endavant, oh, doctes escolars de l'escola escolàstica.
- Això no sona bé. - Què?
Ha sonat a alumna de secundària.
Però no ho semblo, oi?
Perquè les alumnes de secundària porten arracades, i jo no.
Tresor, només vull que una part de tu no creixi tan ràpidament.
I he escollit les teves orelles.
Escolta'm, tresor.
Et puc deixar unes arracades de clip precioses.
Vols una treva.
D'acord, mama. Per ara.
S'acaba d'aquí 48 hores.
Després, ho reprenem.
Les arracades són al meu joier.
Nou moscada.
Llavors.
Un pessic d'insectes morts.
I aquella granota?
La guardo. És a la nevera.
Necessitem herba de Sant Joan.
Sant Joan és herbolari?
No deu ser fàcil aconseguir-ne.
Quan em falten coses com aquesta, afegeixo més llevat.
Abocarem la poció al portal i adeu fantasmes!
Em sap greu per ells.
No m'agradaria ser un fantasma.
Hauria de dormir a la meva pròpia tomba.
Però series invisible i espantaries la gent.
Saps què faria jo?
No només una poció, sinó una cerimònia fantasmal.
- Com una festa de comiat. - Sí!
Als fantasmes els encanten les cerimònies.
Podríem recitar l'encís, cantar i ballar al voltant del portal.
Bona idea. Què més necessitem?
L'últim ingredient és…
Oh, no.
Cabell d'un enemic tallat a la mitjanit.
On ho aconseguirem?
Ei, bleda!
¡La mama diu que portis el teu pandero a casa
en deu minuts i que paris taula!
Entesos, "apaguem els llums" vol dir no anar al pis de baix.
No beure aigua constantment.
No fer rodes al llit.
No fer ulleres de raigs X mentre parles amb el pollastre de goma.
Ah, i no fer preguntes existencials. Queda clar?
Dormiré d'aquí un nanosegon, papa.
- Ho hem après a l'escola. - M'ho creuré quan ho vegi.
Bona nit, petitona.
Trucant a Bruixa Meravellosa. Endavant, Ivy.
A dormir, Bean.
Ho dic de debò.
Aquí l'Ivy, rebut. On ets, Noia Ossa?
Has posat l'alarma per a l'Operació Tranuitar?
Tres alarmes. Impossible no despertar-se.
- Rebut? - Afirmatiu.
Entesos. Alfa-Charlie.
- Truca'm quan comencis. - D'acord. Canvi i fora.
Quant cabell he de tallar? Alguns pèls o un bon grapat?
Vejam.
- El llibre diu: "Un floc de cabell." - Quant és?
N'hi tallaré una mica perquè no se n'adoni.
Bean! Què passa, Bean?
Soc la Bean!
- Què fas? - Soc jo!
Què passa aquí?
Què coi fas, Bean?
Res! No faig res! Soc somnàmbula!
Truqueu a la policia!
És una mala pell! M'ha tocat el cap!
Bean, què fas?
És mitjanit!
M'han intentat orbar i ni tan sols tinc arracades!
Truqueu a la policia!
No trucarem a la policia.
Per què porta el meu sostenidor?
Tu.
Surt ara mateix!
- Ho puc explicar… - No ho vull saber.
Vinga, a la teva habitació.
- Només intentava… - El sostenidor?
M'he girat i l'he vist.
- Tenia una màscara i unes tisores. - Ho sé.
- Intenta tornar a dormir, d'acord? - Sisplau.
Com ha entrat? Havia tancat la porta.
- D'acord. Sí. - Arreglaré el pany.
Sé el que em diràs.
També arreglaré el seu pany.
Portava un passamuntanyes!
Mare meva.
Bean, em sents?
L'àguila s'ha posat.
El gat és a la bossa.
La mantega de cacauet està amb la gelea.
Què? T'han capturat?
Tinc el cabell.
Caram.
Nou moscada, llavors.
D'acord, a veure.
"Cabell d'un enemic.
Un cercle d'amics consagra el portal en la foscor de la nit."
Espera!
No ho havia vist abans.
Diu que hem d'abocar la poció en la foscor.
- Apagaré el llum. - De la nit!
En la foscor de la nit.
No podem venir de nit.
Tanquen les portes i fins i tot hi ha un guardià.
I si ho fem ara i veiem què passa?
Leo, això és ciència.
Hem de ser precisos o podríem provocar un desastre més gran.
Hem d'explorar altres mètodes d'expulsió. Investigueu una mica.
Investigar?
On ho farem?
Sou aquí pels fantasmes?
No us preocupeu. Prometo que no ho diré a ningú.
M'hi puc unir?
Jo també vull ajudar el fantasma.
TALISMANS I PODER OCULT
HISTÒRIA DEL VUDÚ
VIDA D'ULTRATOMBA A EGIPTE
RITUALS DELS CONFINS DEL MÓN
Oh, hola, Bean. Hola i hola.
- Què fas? - Investigo.
Vaja.
Vosaltres també investigueu?
Jo sí. L'Ivy és una influència per a mi. Positiva, evidentment.
Bé, jo crec que tu també ets una bona influència per a ella.
Una pregunta, Ivy.
Aquest tríptic diu que avui és la nit curricular?
T'agradaria anar-hi?
La nit curricular?
La nit.
Foscor. Ja ho tenim.
Sí. És hora d'expulsar coses.
Demaneu-ho als pares. Porteu-ho tot.
Segons el llibre ha de ser una cosa important.
Limiteu-vos a venir.
Adeu!
Leo, espera'm.
Molt bé. Genial. Diria que hi anirem.
Sembla un acte molt popular.
On ha anat la Bean?
Segur que farà alguna cosa infame.
O abominable, o fins i tot…
Ignominiosa.
Ho faràs molt bé, tresor.
I si em dones el diccionari de sinònims?
- No. - Dona-me'l, amor. Deixa'l anar.
Ho faràs molt bé.
- He portat una xocolatina. - Bé.
Eric? Dusit? Què?
L'Emma m'ho ha dit tot, i m'ha fet prometre que no ho diria.
Però ho he dit al Dusit. I resulta que el Leo ja l'hi havia dit.
Heu portat el que havíeu de portar?
Ei, es pot saber què trameu?
Deveu estar desesperats si esteu amb la Bean.
Què t'ha passat al cabell?
Sembla més curt d'un costat.
Ens reunirem al bany quan s'apaguin les llums.
Que ningú us vegi.
ESCOLA EMERSON ELLIOT
Bona nit, o hauria de dir conspícua nit.
- Mama, puc anar al bany? - Ara no.
Com a presidenta del consell d'estudiants de l'escola Emerson Elliot,
una institució que ofereix primària i secundària…
- Mama, hi he d'anar! - No volies veure la Nancy?
…a la nit curricular!
Mama!
Ara no.
…sense els perspicaços professors de l'escola.
Així que, sisplau, donem-los un diligent aplaudiment.
"Diligent". L'hi he dit jo.
La Nancy no parava de parlar.
Esteu preparats?
- Sí. - Sí.
Estàs espectacular.
Gràcies.
Abans de començar, reunim-nos per donar les nostres ofrenes.
Cadascú de nosaltres farà un sacrifici per als esperits.
Serà una cosa molt important.
N'estàs segura?
El seu fantasma serà la mascota dels fantasmes.
No sé si ho hauríem de fer.
Com vols que els enviem sota terra si no?
Fantasmes, accepteu les nostres humils ofrenes!
La classe és un lloc especial,
i aprenem tant dels vostres increïbles fills com ells de nosaltres.
Per a mi i per als meus col·legues, és un molt bon tracte.
Gràcies.
Gràcies, professora Aruba-Tate.
Tinc el privilegi de rebre a l'escenari la directora Noble.
La nostra escrupolosa, eficaç i, gosaria dir,
perquè sempre vesteix bé els seus peus…
cèlebre líder pedestre.
Moltes gràcies, professora Aruba-Tate, per aquestes reflexions.
Per fi ha arribat el moment que tots esperàvem.
Ara començarem l'encís d'expulsió de fantasmes.
Concentrem-nos en el portal.
Bé. Ja podem començar.
Oh, fantasma de l'escola Emerson Elliot.
Ho sabia.
Torneu a parlar dels vostres estúpids fantasmes inventats.
No parlem d'ells, Zuzu. Ens desfem d'ells.
Els tornem a enviar a les seves tombes perquè no espantin la gent.
No passa res, de debò.
Oh, fantasmes, que habiteu en la foscor.
Us hem portat ofrenes. Heu de marxar en pau!
I ara recitarem l'encís sagrat i ballarem en rotllana.
Repetiu amb mi.
Fora, oh, fantasma. Aquí no ets benvingut.
Fora, oh, fantasma! Aquí no ets benvingut!
Deixa de turmentar-nos! És hora de desaparèixer!
L'educació és com l'evolució.
Si et quedes enrere, mors.
- El meu objectiu a l'escola… - Creus que hauria d'anar a veure què fan?
Oh, no. Confio en l'Ivy, i la Bean és meravellosa.
Devien saber que la presentació de la directora seria insuportable
i han anat a la biblioteca a investigar.
M'agrada la idea.
Però en la meva experiència, si hi ha calma, preocupa't.
…ens assegurarem que facin…
Encara fa pudor.
L'encís ha funcionat?
Bé, tinc els peus xops.
Sí. Marxeu ben lluny. Deixeu-nos per sempre!
Us expulsem!
Els fantasmes surten del vàter!
Aneu-vos-en, fantasmes!
Quin caos que estan creant.
L'èxit exigeix sacrificis a tots els nivells.
De fet, he identificat 27 conceptes educatius diferents i crucials anomenats
"Sacrifica't per triomfar".
Comencem.
El primer concepte: l'autodisciplina.
- Miraré si hi ha material a l'armari! - Afanya't, Eric!
Ja m'afanyo!
- De pressa. - Ens ficarem en un bon embolic.
Un embolic enorme.
Persistència.
Vinga!
Qui guarda sabates aquí?
Continua buscant.
Repetició.
De pressa!
Afanya't, Bean! Necessitem més paper!
Pencar.
Els fantasmes continuen sortint!
Atureu-los!
No et quedis de braços plegats, Zuzu.
Pragmatisme.
L'únic que veig és un problema de canonades.
Habilitats per solucionar problemes.
Intentaré blocar les canonades.
D'acord!
Concentració.
Recompensa.
Crec que ho he empitjorat!
El treball en equip és el novè concepte.
És una habilitat que requereix una disciplina contínua.
Crec que els nostres estudiants, per damunt de tot,
estan ben entrenats en l'autocontrol.
No he portat impermeable!
Hem de construir un mur!
Tinc els mitjons xops!
Disculpin-me un moment, sembla que em necessiten a un altre lloc.
Què passa?
- Que estrany. - Nancy, el poema. Ara mateix!
On va?
Mentre esperem la senyora Noble,
llegiré el poema que he escrit per a la clausura.
Però crec que també serà adient per a la meitat de l'acte.
"Avanceu pel món, oh, alumnes de l'escola.
La vida és un banquet. No sigueu gentola."
Ajuda'ns, Vanessa!
"Apreneu tant com pugueu.
Preneu decisions encertades.
Omplireu palestres amb paraules inspirades!"
Què passa aquí?
- Bean. - Bean.
No!
Oh, els meus bebès!
Oh, petitones meves.
Hem salvat l'escola!
La senyora Noble està molt emprenyada.
No, furibunda contra vosaltres.
Els pares també.
Encara debaten el vostre càstig.
Abans que digueu res, sabem que no volíeu provocar la inundació,
però això no excusa el que ha passat.
I sabeu que no està bé llençar coses al vàter.
- Ho sento. - Jo també. Ho sento molt.
Ja ho sabem, però hem decidit…
castigar-vos una setmana.
- Juntes? - Bean, això seria un càstig?
No. Sereu a les vostres habitacions
i escriureu una carta de disculpa a la senyora Noble.
Unes disculpes sinceres.
No compta que ens desféssim dels fantasmes?
No. Gens ni mica.
Una setmana sencera?
És una eternitat.
Ens deixeu deu minuts més?
Sisplau.
Pots acompanyar l'Ivy a casa.
Katrine, vols més cafè?
Sí, sisplau. Ha estat un vespre agitat.
Ens veiem de seguida, Ivy.
Ha estat una bona aventura.
Aquelles nenes són increïbles.
Volien que les castiguéssim juntes.
Encara vols que siguem amigues?
M'agrada que siguem una influència per a l'altra,
però sembla que ens continuarem ficant en embolics.
M'ho he passat genial gràcies a tu. Ets la meva millor amiga.
Tu també ho ets.
Hauríem de fer un jurament. Un jurament d'amistat eterna.
Amb sang.
Sí. Així serà permanent.
Vine amb mi.
Nancy, ves a l'habitació.
- Però per què? - Ves a l'habitació. Ara.
Necessitem alguna cosa punxeguda. Un clau.
Aquest és punxegut.
La sang atreu els vampirs.
Si fem el jurament en aquest pot i el tanquem,
les nostres paraules i promeses estaran barrejades.
Per sempre?
Els pots de melmelada preserven les coses per sempre.
El meu pare hi guarda claus.
Preparada?
L'Ivy i la Bean, en aquest dia, fan un jurament d'amistat eterna.
Jurem que compartirem tots els nostres secrets,
les nostres promeses, els problemes, els càstigs i totes les coses bones també.
Com les aventures i els reptes i els misteris.
Santifiquem aquest jurament sagrat
amb…
Fes un rot!
Serà difícil no jugar demà.
O l'endemà.
Però t'escriuré cada dia o potser cada hora de cada dia.
D'acord.
Però probablement no voldré llegir tant.
Ja ho sé.
Per això també espiarem des de la finestra i parlarem pels walkie-talkies.
Adeu, Ivy!
Adeu, Bean!
Bona nit, Katrine.
Bona nit, i gràcies pel cafè.
MIREU LA PRÒXIMA AVENTURA ÈPICA DE L'IVY I LA BEAN
El ballet és ballar fins a matar els enemics.
Adeu.
Benvinguts a l'escola de dansa Ballet Joiós.
- Què porteu? - És una disfressa de duc malvat.
No pagarem una cosa que deixaràs d'aquí dues setmanes.
Sisplau!
L'espectacle d'aquest any acollirà 300 persones!
Tota l'escola es riurà de nosaltres.
No ho deixaràs.
"Encís de l'oblit."
Ni tan sols recordaran que hem parlat de ballet.
Esborra el passat, alleuja'ns les penes!
- Ivy! - Ens has fet un encís?
Hauríem de fugir.
M'encanta fugir.
On anem?
CRIATURES DE LES PROFUNDITATS
Tinc bones idees. Tu no?
Faràs que allò faci pudor.
Estem condemnades, Ivy.
Condemnades a ballar.
Continuar què?
Exacte.
És broma.
Ells…
Us expulsem!
És… Què?
Subtítols: Tulio Labadie