Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎SET DE PREPARARE POȚIUNI
‎NETFLIX PREZINTĂ
‎CURTEA CLĂTITELOR
‎UNGHII
‎REGULILE - FII BUNĂ - SPUNE ADEVĂRUL ‎ASCULTĂ-I PE CEILALȚI - FĂRĂ PORECLE
‎FĂRĂ PĂCĂLELI ‎NU-ȚI UITA PRÂNZUL SAU PANTALONII!
‎INSPIRAT DIN CĂRȚILE IVY + BEAN ‎DE ANNIE BARROWS ȘI SOPHIE BLACKALL
‎INCANTAȚIE
‎POȚIUNE DE ÎNDEPĂRTARE A SPIRITELOR RELE
‎Să vedem.
‎Nucșoară, semințe…
‎Mamă, avem cumva gândaci cochineali, ‎piper de crocodil sau semințe de fenicul?
‎Ai nevoie de astea pentru teme? Să mergem!
‎Mă întorc.
‎VRAJA PLOII
‎INGREDIENTE - SEMINȚE DE COPAC, LACRIMĂ ‎DE ȘOARECE, SOL ȘI MIERE DE ALBINE.
‎De acord. Imaginația e foarte importantă. ‎Amintește-mi de broască!
‎Era moartă, dar n-a murit degeaba.
‎Va contribui la un plan însemnat.
‎Tu contribui la un plan însemnat.
‎Nu, nu tu. Tu ești doar un masterand.
‎- Sună bine? „Fructuoasa directoare.” ‎- Sună minunat. Continuă!
‎„Este onoarea mea s-o chem pe scenă…”
‎Să zic oare „privilegiu”?
‎„Este privilegiul meu s-o chem pe scenă…”
‎Nu.
‎Prerogativa mea?
‎Bean! Ai grijă!
‎Trebuie să plec!
‎Bean! Mănâncă măcar niște pâine prăjită. ‎Îți pun unt și gem de căpșune.
‎Nu-ți uita prânzul!
‎- Prânzul. ‎- O duc pe Nancy.
‎- Hai și tu! ‎- Nu pot întârzia!
‎Leo, grăbește-te!
‎Bună, Ivy!
‎- Nu întârzia la școală! ‎- Dacă învățai acasă, ajungeai deja.
‎- Bună ziua, dnă Trantz! ‎- Nu te uita, Dottsy.
‎- Bună, Ivy! ‎- Bună, Bean!
‎Să fugim!
‎Am ceva s-o întreb pe dna Aruba-Tate.
‎- Pa, Ivy! ‎- Bean, ești în pijama!
‎Ce-i zgomotul ăsta? Fetițe!
‎Două minute până sună clopoțelul.
‎Bean!
‎Să aveți o zi frumoasă!
‎Încearcă să te maturizezi!
‎- De ce i-ai aruncat pantalonii? ‎- E prea departe.
‎- Fii mai drăguță! ‎- Am fost.
‎- Nu trebuia să-i arunci. ‎- Urmează-mă!
‎- Nu mă aștepta, te prind din urmă! ‎- Sigur poți intra?
‎Da. Se deschide.
‎Bine, fie.
‎Ivy.
‎Bean?
‎Simți ceva neobișnuit?
‎Nasturii de la pijama mi se strâng ‎sub pantaloni.
‎Nu putem întârzia, mai ales azi. ‎Întreb dacă putem fi colege de bancă.
‎Salut, Vanessa!
‎Sunt un robot. ‎Legumele nu-mi folosesc la nimic.
‎DNA ARUBA-TATE
‎A sunat a doua oară. Luați loc!
‎Avem multe de făcut azi.
‎- Ai reușit, bravo! ‎- Fiindcă m-a ajutat Ivy.
‎- Și Ivy și cu mine… adică eu și Ivy. ‎- Scuze.
‎- Dusit, scoate capul din coș! ‎- Închidere.
‎Eric, pune ghemotoacele de hârtie în coș.
‎Bine, învățăceii mei intrepizi.
‎Pregătiți-vă stilourile! ‎Avem o oră distractivă.
‎„Eu și Ivy…”
‎Am putea sta împreună azi?
‎Cred că o să fiți o echipă grozavă. ‎Dar, dacă vorbiți, vă separ.
‎Promit că o să tac.
‎- În regulă. ‎- Da!
‎- Mulțumim! ‎- Sunteți cea mai tare!
‎Leo, stai lângă Eric.
‎- Da! ‎- De când sunt ele prietene?
‎„O să fiți o echipă grozavă.”
‎- Mai taci! ‎- Bean?
‎N-ai făcut o promisiune?
‎Acum ne liniștim, nu-i așa?
‎V-ați adus toți caietele?
‎Am vorbit ‎despre reptile marine preistorice.
‎Cine mai știe cum îl cheamă?
‎Este un Beanozaur! Fugi, să te salvezi!
‎Dusit, a doua atenționare.
‎Stai pe covor și revii peste cinci minute.
‎Elasmosaurus!
‎Da, bravo! Și Elasmosaurusul este?
‎Dispărut!
‎Pare că ai întârziat. Nu ți se pare?
‎Arest!
‎Fundele sunt excentrice ‎și-ți estompează personalitatea.
‎Știi mottoul meu: ‎„Sacrifică-te pentru succes!”
‎Prea țipătoare. Încalci codul vestimentar!
‎Încalci codul de zgomote!
‎Ne vedem după ore.
‎DOAMNA NOBLE
‎Bună dimineața, dră!
‎Bună dimineața.
‎Bună dimineața, copii!
‎Bună dimineața, dnă directoare Noble!
‎Mai vedem. Președinta consiliului ‎elevilor de gimnaziu
‎vă va distribui pliante
‎pentru Seara Programei Școlare.
‎Va fi o seară de neuitat.
‎Sperăm sincer să veniți cu toții.
‎- Cum să nu! ‎- Odată cu începerea noului an școlar,
‎Seara Programei Școlare este ‎o ocazie unică pedagogică
‎- …de a afla așteptările… ‎- „Pedagogică.”
‎…clasă cu clasă, ‎precum și mijloacele de evaluare…
‎Ajută-mă!
‎…a progresului.
‎- Ce faci? ‎- Verific mesaje secrete ale deținuților.
‎Dna Noble îi închide în dulapul ei ‎pe toți copiii răi.
‎Ăștia au raze X.
‎Voi două!
‎Sunteți prea vorbărețe.
‎Ivy, mută-te lângă Paisley!
‎Bean, două atenționări.
‎- Cinci minute de pauză pe covor. ‎- Bine.
‎Mulțumesc.
‎Haide, Nancy!
‎Seara Programei Școlare nu așteaptă.
‎Ai fost prinsă!
‎Bine. Să vorbim despre dinozauri!
‎Una.
‎Două.
‎- Trei. ‎- Una.
‎- Două. ‎- Patru.
‎- Trei. ‎- Patru. Cinci.
‎Patru.
‎- Ivy, am făcut patru! ‎- Eu, cinci!
‎- Tu, Vanessa? ‎- Șase și jumătate.
‎N-am mai avut belele la școală.
‎- Tata zice că mă cheamă și „Belea”. ‎- Uite, 12!
‎- Ura, Zuzu! ‎- Douăsprezece la rând. Un record.
‎Tu câte poți să faci? ‎Trebuie să faci ceva, nu doar să stai.
‎- Să fac eu roata din nou? ‎- Nu, e rândul lui Ivy.
‎Ce zici de trei ori roata și o tumbă?
‎Ce-i aia?
‎Știam eu! Lăsați roata. Avem o urgență.
‎Ivy, e doar o gură de ventilație, ‎nu o urgență.
‎Mă refer la aburul alb. Nu-l vedeți?
‎Eu îl văd, oarecum.
‎Nu, nimic.
‎Haide, Emma! O să întârzii.
‎- Cred că am văzut ceva. ‎- Ba nu!
‎Azi-dimineață, când am intrat, ‎m-am simțit înconjurată de abur rece.
‎Am auzit o voce ‎și mi s-a ridicat părul de pe brațe.
‎Ceva nu era în regulă. ‎Apoi am auzit acele bătăi puternice.
‎Ca niște copii din dulapul ‎dnei Noble care transmiteau: „Ajutor!”
‎Nu.
‎Mai degrabă ca „tic, tap, tic”.
‎E o fantomă.
‎O fantomă?
‎Baia aia e bântuită.
‎A sunat iar!
‎Fugi, Ivy!
‎Paisley, dă-i ăsta lui Bean!
‎Eric.
‎Eric, scumpule.
‎Îmi cer scuze.
‎Leo.
‎HAI SĂ NE ÎNTÂLNIM LA BAIE ACUM!
‎Mă scuzați, îmi dați voie să merg la baie?
‎Desigur. Mai aveți zece minute. ‎Să vedem dacă terminăm capitolele.
‎- Pot să mă duc la baie? ‎- Desigur.
‎Imediat ce se întoarce Ivy.
‎Aș aștepta, doar că nu pot.
‎Trebuie neapărat să mă duc.
‎Neapărat!
‎Cod roșu! ALERTĂ 12! ‎Sau care e cel mai ridicat nivel!
‎- Ce căutăm? ‎- O deschidere secretă.
‎Portalul folosit de fantome ca să intre.
‎„Fantome”? Adică mai mult de una?
‎Ăștia sunt făcuți ‎pentru descoperirea secretelor.
‎Ivy.
‎Aici.
‎Plasmă de fantomă.
‎Ăsta e un portal de fantome.
‎Mă întreb ce e acolo, jos.
‎Venim în pace, fantomelor!
‎Sunteți acolo, fantomelor?
‎Nu vrem să vă facem rău.
‎- Îngrozitor. Dar am bănuit. ‎- Am construit o baie deasupra lor.
‎- Sunt multe? ‎- S-ar putea.
‎E posibil să fie o întreagă armată.
‎Sau doar una. Nu știm.
‎Ascunde-te!
‎Nu vă mișcați!
‎Treceți în clasă!
‎Trezirea, dragii mei bucălați!
‎Știam eu! Are copii acolo.
‎Ați dormit bine și confortabil azi-noapte?
‎Salutare, scumpii mei!
‎Pantofii or fi secretul puterii ei.
‎Ce mult îmi place mirosul pielii, ‎al penelor și al ștrasurilor sclipitoare!
‎Secretul stilului meu constă în pantofi.
‎Iar secretul pantofilor mei
‎este că nimeni nu știe că sunteți aici,
‎în acest dulap-cetate, ‎ferit de incendii și inundații.
‎Avem o directoare ciudată.
‎Care pereche e cea norocoasă?
‎Ala, bala, portocala.
‎Puțin strâmți.
‎Și mai strâmți.
‎E cineva?
‎Ascultați! Ivy are niște vești ‎foarte importante.
‎Puțin mai devreme, ‎am făcut o descoperire importantă.
‎Baia profesorilor are un portal ‎către lumea subterană.
‎Vrea să spună că baia e bântuită.
‎Am mai auzit așa ceva. Se întâmplă.
‎Școala s-a construit ‎deasupra unor vechi morminte.
‎Un cimitir.
‎Nu te cred.
‎- Putem să vedem? ‎- Da, dar este o situație instabilă
‎și nu vă putem garanta siguranța.
‎Știai că fantomele au mațele pe dinafară?
‎Și mănâncă creiere… crude.
‎Alea sunt zombi, nu fantome.
‎Se simte un miros aici.
‎Miroase a… moarte.
‎Și dacă miroase a moarte, ‎nu înseamnă că e bântuită.
‎Iată, portalul!
‎Calea către lumea spiritelor.
‎Drumul către misterele insondabile!
‎„Insonde?”
‎- „Insonbile?” ‎- Ce?
‎Vrea să spună că pe-aici intră fantomele.
‎E doar o scurgere ruginită.
‎Sunt furioase?
‎Au fost forțate ‎să rătăcească, neliniștite,
‎căutând să se răzbune ‎pe cei care le deranjează.
‎Sunt aici acum? Eu nu văd niciuna.
‎Nu-ți dorești să le vezi.
‎Putem pleca acum, Emma?
‎Vin la școala asta de trei ani ‎și n-am văzut niciodată o fantomă.
‎Nu există așa ceva.
‎Uneori e mai ușor să simți fantoma. E ca ‎un vânt rece, care trece drept prin tine.
‎Am venit să vă rezolvăm situația
‎și să vă rugăm, ca prieteni, ‎să nu vă răzbunați pe noi.
‎Dacă acceptați, bateți o dată, scurt.
‎Nu v-am mai văzut așa pregătiți ‎să învățați scăderea cu două cifre.
‎Trebuie să înveți să-ți numeri elevii.
‎Asta se ascundea într-un tufiș.
‎Mulțumesc. Abia acum începeam ora.
‎Zuzu, ce s-a întâmplat?
‎Baia.
‎E-n regulă. Ce e cu baia?
‎E… bântuită.
‎Văd că ești speriată.
‎Dar, crede-mă, baia sigur nu e bântuită.
‎Ba da!
‎- Le-am auzit! ‎- Le-am simțit!
‎Există un portal!
‎- Armata fantomelor zăngănește! ‎- E o armată?
‎Cred că cineva v-a spus ‎o poveste înfricoșătoare.
‎V-a spus cineva o astfel de poveste?
‎Ea!
‎- Ivy? ‎- A zis că a văzut o fantomă,
‎că e furioasă fiindcă școala e pe morminte ‎și că se răzbună!
‎Chiar ai spus așa ceva?
‎Nu chiar cu cuvintele astea.
‎E bine să aveți imaginație, ‎iar tu, Ivy, ai una foarte bogată.
‎Dar trebuie folosită ‎în mod responsabil, cu respect.
‎- Nu vrem să speriem pe nimeni, nu? ‎- Da. A fost o răutate.
‎Rămâne stabilit ‎că nu mai vorbim despre fantome?
‎Da, dnă Aruba-Tate.
‎Ivy, ești de acord?
‎Nu. Baia e bântuită.
‎Dna Aruba-Tate e atât de supărată! ‎Mă urăște.
‎Ba nu. Te consideră inteligentă.
‎Dar poate trebuia să zici ‎că baia nu e bântuită.
‎Adulților le place să le dai dreptate.
‎Azi am intrat în belele de două ori. ‎De două ori!
‎A trebuit să iau o pauză pe covor.
‎S-ar putea să fie vina mea. ‎Trebuia să mă iau după tine,
‎dar tu te iei după mine. ‎Eu intru mereu în belele.
‎Dacă nu mai vrei să fim prietene, înțeleg.
‎Glumești? Nimic nu e distractiv fără tine.
‎Ivy a intrat în belele! ‎Dra Perfecțiune e-n belele!
‎Iar Dra Belea a intrat în niște belele ‎și mai mari.
‎- Taci! ‎- Glumesc. Bine că nu v-a exmatriculat.
‎Nici nu era vorba să ne exmatriculeze.
‎Asta e! Asta o să facem.
‎Să fim date afară?
‎Nu noi, fantomele. ‎Le trimitem înapoi în morminte.
‎Haide, trebuie să facem un plan!
‎Un plan de exmatriculare.
‎Așteptați!
‎Nu m-ar deranja ‎să exmatriculez niște fantome.
‎Dacă aveți nevoie de ajutor.
‎Bine. O să-ți spunem planul mâine.
‎Poate.
‎Să nu spui nimănui, bine?
‎Pa, Leo!
‎Poate.
‎„O prezint pe luminoasa…”
‎Înseamnă „sclipitoare”.
‎Bine, „locvacea directoare”. ‎Nu doar că o prezint pe dna Noble,
‎mi-a cerut și să citesc o poezie de final. ‎Sunt mereu pe scenă.
‎- Trebuie să folosesc bine adjectivele. ‎- Da, sunt importante.
‎„Mergeți mai departe, savanți erudiți ‎ai școlii scolastice!”
‎- Nu merge. ‎- De ce nu? A sunat ca de clasa a VII-a.
‎Nu arăt ca o elevă de-a VII-a.
‎Pentru că ele au urechi cu găuri, ‎iar eu nu.
‎Vreau doar ca o parte din tine ‎să nu crească așa repede.
‎Aleg lobii urechii.
‎Draga mea, îți pot împrumuta ‎niște clipsuri frumoase.
‎Un armistițiu.
‎Bine. Deocamdată.
‎Adică în următoarele 48 de ore.
‎După aceea, mă întorc la atac.
‎Sunt în cutia de bijuterii.
‎Nucșoară.
‎Semințe.
‎Un vârf de gândaci morți.
‎- Și broasca aia? ‎- O păstrez. E-n frigider.
‎E nevoie și de sunătoarea Sf. Ioan.
‎POȚIUNE DE ÎNDEPĂRTARE A SPIRITELOR RELE
‎Sf. Ioan are sunătoare?
‎Sigur nu se obține prea ușor.
‎Când nu am chestii din astea, ‎adaug bicarbonat de sodiu.
‎Turnăm poțiunea prin portal ‎și fantoma o să dispară!
‎Mi-e puțin milă de ele. ‎Nu mi-ar plăcea să fiu fantomă.
‎Ar trebui să dormi în mormântul tău.
‎Ești invizibilă și sperii oamenii.
‎Știi ce să facem? Nu doar o poțiune, ‎ci o întreagă ceremonie.
‎- Ca o petrecere. ‎- Da!
‎Fantomele adoră ceremoniile! Spunem vraja,
‎- …cântăm și dansăm în jurul portalului. ‎- Bună idee! Altceva?
‎Ultimul ingredient este…
‎Șuviță de inamic tăiată la miezul nopții. ‎De unde o luăm?
‎Bean împuțita!
‎Mama zice să-ți miști fundul prost acasă ‎și să pui masa, altfel vezi tu!
‎„Stingerea” înseamnă că nu mai cobori, ‎nu ceri întruna apă.
‎Nu faci roata pe pat.
‎Nu-ți pui ochelarii cu raze X, ‎nu vorbești cu puiul din cauciuc.
‎Și nu pui întrebări ‎despre existența noastră. Da?
‎O să adorm într-o nanosecundă, tată.
‎- Am învățat despre ele la școală. ‎- Nu cred până nu văd.
‎Noapte bună, Beanster.
‎Contactare Vrăjitoare. Răspunde, Ivy!
‎Culcă-te, Bean!
‎Vorbesc serios.
‎Aici Ivy, recepție. Unde ești, Ursoaico?
‎Ți-ai pus alarma ‎pentru Operațiunea Culcat Târziu?
‎Trei alarme. Sigur o să le aud.
‎- Recepționat? ‎- Da.
‎Recepție. Alfa-Charlie.
‎- Zi-mi când începi. ‎- Așa fac. Terminat.
‎Cât păr să tai? Câteva fire sau mult?
‎Să vedem.
‎- În carte scrie „o șuviță”. ‎- Cât înseamnă?
‎Mai bine puțin, să nu observe.
‎Bean! Ce se întâmplă?
‎Sunt eu, Bean!
‎- Ce cauți aici? ‎- Ce se întâmplă?
‎Ce Dumnezeu faci, Bean?
‎Nimic! Nu fac nimic! Sunt somnambulă.
‎Chemați poliția!
‎E o târâtoare dubioasă! Mi-a atins capul!
‎Bean, ce faci?
‎E miezul nopții!
‎Sunt răpită ‎și nici măcar n-am urechile găurite!
‎Chemați poliția!
‎Nu chemăm poliția.
‎De ce-mi poartă Bean sutienul?
‎Tu!
‎Afară, acum!
‎- Pot să explic… ‎- Nu vreau s-aud.
‎Hai! În camera ta!
‎- Încercam… ‎- Sutienul?
‎M-am întors și era acolo.
‎Purta mască, avea foarfecă.
‎- Culcă-te la loc. ‎- Te rog.
‎Cum a intrat? Am încuiat ușa.
‎- Bine. Da. ‎- O să repar încuietoarea.
‎Știu ce-o să spui. ‎O să repar și încuietoarea ei.
‎Purta o cagulă!
‎Doamne!
‎Bean, ești acolo?
‎Vulturul a aterizat.
‎Pisica e-n sac. ‎Untul de arahide a întâlnit jeleul.
‎Ce? Ai fost capturată?
‎Am părul.
‎Nucșoară, semințe.
‎Bine.
‎„Păr de inamic. Cercul de prieteni unge ‎portalul în întunericul nopții.”
‎Stai!
‎Nu văzusem asta. ‎Trebuie să turnăm poțiunea în întuneric.
‎- Sting eu lumina. ‎- Al nopții!
‎- Întunericul nopții. ‎- Nu putem intra noaptea.
‎Încuie paznicul.
‎Nu putem s-o turnăm acum și să vedem?
‎Leo, e ca știința.
‎Trebuie să fim preciși, ‎altfel poate fi un dezastru.
‎Trebuie să explorăm alte variante ‎de exmatriculare. Cercetați!
‎Să cercetăm? Unde să facem asta?
‎E despre fantome?
‎Stați liniștiți. Nu spun nimănui.
‎Pot să mă alătur?
‎Și eu vreau să ajut fantomele.
‎TALISMANE ȘI PUTERE OCULTĂ
‎ISTORIA VOODOO
‎VIAȚA DE APOI EGIPTEANĂ
‎RITUALURI DIN CELE MAI ÎNDEPĂRTATE ‎COLȚURI ALE LUMII
‎Bună, Bean! Și bună, și bună!
‎- Ce faceți? ‎- Cercetăm.
‎Și voi tot adânciți în cercetare?
‎Eu da. Mă molipsesc de la Ivy. ‎În sens bun.
‎Cred că și ea se molipsește de la tine. ‎În sens foarte bun.
‎O întrebare rapidă, Ivy.
‎Pe pliant scrie „Seara Programei Școlare”.
‎- Vrei să mergi? ‎- Seara Programei Școlare?
‎„Seara.”
‎- Întuneric. Am revenit! ‎- Da. E timpul pentru exmatriculare.
‎- Cereți voie. Luați tot ce trebuie! ‎- Să fie ceva însemnat.
‎- Vino și gata. ‎- La revedere!
‎- Leo, așteaptă-mă!
‎Bine. Se pare că mergem.
‎Pare să fie extrem de popular.
‎Unde pleacă Bean?
‎Sigur pune la cale ceva infam.
‎Sau abominabil. Sau chiar…
‎Mârșav.
‎O să te descurci grozav. ‎Ce-ar fi să-ți țin eu dicționarul?
‎- Nu. ‎- Dă-i drumul, iubito!
‎O să fii grozavă.
‎- Am adus o ciocolată. ‎- Mișto.
‎Eric? Dusit? Ce?
‎Emma mi-a spus tot, ‎cu condiția să nu zic nimănui.
‎Doar că i-am zis lui Dusit.
‎Dar Leo îi spusese deja.
‎Ați adus ce trebuia?
‎Ce aveți de gând să faceți?
‎Sunteți disperați, ‎dacă stați prin preajma lui Bean.
‎Ai pățit ceva la păr? ‎Pare mai scurt într-o parte.
‎Ne întâlnim în baie ‎imediat ce se sting luminile.
‎Să nu vă vadă nimeni.
‎ȘCOALA EMERSON ELLIOT
‎O seară bună! ‎Sau să spun „O seară remarcabilă”?
‎- Pot să merg la baie? ‎- Nu acum.
‎Ca președintă a consiliului elevilor ‎acestei școli,
‎ce include atât școala primară, ‎cât și gimnaziul…
‎- Am nevoie! ‎- Parcă voiai s-o vezi pe Nancy.
‎…la Seara Programei!
‎Mamă!
‎Nu acum.
‎…profesori perspicace ‎ai Școlii Emerson Elliot.
‎Deci haideți să-i aplaudăm asiduu!
‎„Asiduu.” Eu i l-am zis pe ăsta.
‎Nancy nu se mai oprea din vorbit!
‎Sunteți gata?
‎- Da. ‎- Da.
‎Arăți super-tare!
‎Mulțumesc.
‎Înainte să începem, să ne adunăm ‎și să împărtășim ofrandele pământești.
‎Toți vom sacrifica ceva spiritelor.
‎Vom dărui ceva deosebit de însemnat.
‎Ești sigură?
‎Fantoma ei poate trăi cu ele, de companie.
‎- Nu cred că vrei să faci asta. ‎- Cum să le trimitem în subteran?
‎Fantomelor, acceptați aceste umile daruri!
‎Sala de clasă este un mediu special.
‎Învățăm de la copii minunați ‎tot atât cât învață ei de la noi.
‎Pentru mine și colegii mei ‎este o mare plăcere. Mulțumesc.
‎Mulțumim, dnă Aruba-Tate.
‎Am privilegiul s-o invit pe scenă ‎pe dna directoare Noble,
‎liderul nostru scrupulos, eficient ‎și, pot spune,
‎datorită picioarelor bine încălțate,
‎pedestră faimoasă.
‎Ei bine, mulțumim foarte mult,
‎dnă Aruba-Tate, pentru cugetările dv.
‎Și acum, momentul așteptat de toată lumea.
‎Începem vraja de exmatriculare.
‎Concentrați-vă asupra portalului.
‎Bun. Suntem gata să începem.
‎Fantomă a Școlii Emerson Elliot!
‎Știam eu!
‎Iar vorbiți ‎despre fantomele alea inventate.
‎Nu vorbim despre ele. Scăpăm de ele.
‎Le trimitem înapoi în morminte, ‎ca să nu sperie lumea.
‎E-n regulă, serios.
‎Fantome care sălășluiți în întuneric!
‎Am venit cu daruri, plecați în pace!
‎Acum vom recita vraja sacră ‎și vom dansa în cerc.
‎Repetați după mine!
‎Piei, fantomă! Nu ești binevenită aici.
‎Nu ne mai bântui, e timpul să dispari!
‎Educația e ca evoluția.
‎Dacă rămâi în urmă, mori.
‎- Scopul meu le Emerson Elliot… ‎- Să mă duc să văd ce fac?
‎Nu. Am încredere în Ivy, ‎iar Bean e minunată.
‎Probabil a știut cât de cruntă ‎va fi prezentarea
‎și s-a strecurat la bibliotecă.
‎Îmi place ideea.
‎Dar, din experiența mea, ‎când e liniște, e îngrijorător.
‎…ne vom asigura că ei…
‎Încă miroase urât.
‎A funcționat vraja?
‎Picioarele îmi sunt ude.
‎Da! Curgi mai departe! Lasă-ne în pace!
‎Ești exmatriculată!
‎Fantomele ies din WC! Plecați, fantome!
‎Ce dezastru fac!
‎Succesul necesită sacrificiu ‎pe toate planurile.
‎De fapt, am identificat 27 de bucle ‎ale învățării separate și esențiale,
‎numite „Sacrificiu pentru succes”.
‎Să începem!
‎Prima buclă a învățării: auto-disciplina.
‎- Caut în dulap! ‎- Grăbește-te, Eric!
‎Mă grăbesc!
‎Grăbiți-vă!
‎- O să avem probleme așa mari! ‎- Așa mari!
‎Perseverență.
‎Haideți!
‎Cine a pus pantofi aici?
‎Caută în continuare!
‎Hai!
‎Repetiția.
‎Repede!
‎Repede, Bean! Mai multă hârtie!
‎Strădanie.
‎Fantomele ies în continuare!
‎Opriți-le!
‎Nu sta acolo degeaba!
‎Pragmatism.
‎Eu văd doar o problemă cu țevile.
‎Rezolvarea problemelor.
‎Încerc să opresc țevile.
‎- Bine! ‎- Bine!
‎Concentrare.
‎Haide!
‎Răsplată.
‎Cred că am făcut mai rău.
‎Munca în echipă este a noua buclă.
‎O abilitate care necesită ‎un comportament disciplinat.
‎Cred că veți fi de acord ‎că elevii noștri au, în primul rând,
‎un excelent autocontrol.
‎Nu am pelerină de ploaie!
‎Trebuie să construim un zid!
‎Șosetele-s ude leoarcă!
‎Mă scuzați puțin, ‎se pare că e nevoie de mine altundeva.
‎Ce se petrece?
‎- Ce ciudat! ‎- Nancy. Poezia. Du-te!
‎Unde pleacă?
‎Până revine dna Noble,
‎voi citi poezia ‎pe care am scris-o ca încheiere.
‎Dar cred că va merge ‎și ca poezie de mijloc.
‎„Mergeți în lume, savanți ai școlii!”
‎„Viața-i un banchet. Nu fiți nesăbuiți.”
‎Ajută-ne, Vanessa!
‎Bean…
‎„Învățați cât puteți.”
‎„Faceți alegeri potrivite.”
‎„Veți umple arena ‎când vă veți folosi vocea!”
‎Ce se petrece?
‎Nu!
‎- Bean. ‎- Bean.
‎Nu!
‎Copilașii mei!
‎Scumpii mei!
‎Școala e salvată!
‎Dna Noble e atât de supărată!
‎Ba nu, neagră de furie.
‎La fel și părinții. ‎Discută despre pedeapsă.
‎Înainte să vorbiți, ‎știm că n-ați vrut să inundați,
‎dar asta nu scuză ce s-a întâmplat.
‎Știți că nu se aruncă lucruri în WC.
‎- Îmi pare rău. ‎- Și mie. Sincer.
‎Știm, dar am decis
‎o pedeapsă de o săptămână.
‎- Împreună? ‎- Cum ar fi asta pedeapsă?
‎Stați în camere și îi scrieți o scrisoare ‎cu scuze dnei Noble.
‎Scuze sincere.
‎Nu contează că am scăpat de fantome?
‎Nu. Câtuși de puțin.
‎Dar o săptămână întreagă?
‎E o veșnicie.
‎Ne mai lăsați zece minute?
‎Vă rugăm!
‎Poți s-o conduci pe Ivy.
‎Mai vrei cafea?
‎Da, te rog. ‎A fost o după-amiază de pomină.
‎Mă întorc la tine imediat, Ivy.
‎- Ce mai aventură! ‎- Îți vine să crezi?
‎Voiau să fie pedepsite împreună.
‎Sigur mai vrei să fim prietene?
‎Îmi place că ne molipsim una de la alta,
‎dar o să tot intrăm în belele.
‎M-am distrat de minune. ‎Ești cea mai bună prietenă.
‎Și tu, pentru mine.
‎Hai să facem un legământ ‎al prieteniei veșnice!
‎Cu sânge.
‎Da. Așa e pentru totdeauna.
‎Vino cu mine!
‎Nancy, în camera ta!
‎- Despre ce vorbiți? ‎- În camera ta! Acum!
‎Ne trebuie ceva ascuțit. Un cui.
‎Ăsta e ascuțit.
‎Sângele atrage vampirii.
‎Dacă jurăm în borcan și îl închidem,
‎cuvintele și promisiunile se amestecă.
‎Pe vecie?
‎Borcanele sunt pentru păstrat pe vecie.
‎Tata pune cuie în ele.
‎Pregătită?
‎Ivy și Bean, aici, în această zi, ‎își jură prietenie veșnică.
‎Promitem că ne vom spune toate secretele,
‎promisiunile, necazurile, pedepsele ‎și toate lucrurile bune.
‎Precum aventuri, provocări și mistere.
‎Sfințim acest jurământ sacru cu…
‎Râgâie!
‎- Va fi greu să nu ne jucăm mâine. ‎- Sau poimâine.
‎Dar o să-ți scriu zilnic ‎sau în fiecare oră.
‎Bine.
‎Dar probabil că n-o să citesc așa mult.
‎Știu.
‎De-asta vom spiona de la geam ‎și vom folosi walkie-talkie.
‎Pa, Ivy!
‎Pa, Bean!
‎Noapte bună.
‎Noapte bună și mersi pentru cafea.
‎DIN URMĂTOARELE AVENTURI ‎ALE LUI IVY ȘI BEAN
‎Baletul înseamnă că dușmanii ‎dansează până cad!
‎Pa-pa!
‎Bun venit la Școala Veselă de Balet!
‎- Ce porți? ‎- Un costum de duce malefic.
‎Nu cheltuim pe ceva la care renunți.
‎Vă rog!
‎Spectacolul e vizionat de 300 de persoane!
‎O să râdă de noi toată școala.
‎- Nu ai voie să renunți. ‎- „Vraja uitării.”
‎Vor uita și că am pomenit baletul.
‎Șterge trecutul, scapă-ne de necaz!
‎- Ivy! ‎- Ne-ai făcut o vrajă?
‎Ar trebui să fugim.
‎Ador să fug!
‎Unde mergem?
‎Am niște idei destul de bune. Tu nu?
‎O să împuți în jur.
‎Cred că suntem condamnate, Ivy.
‎Condamnate să dansăm.
‎Ce să continui?
‎Exact.
‎Glumeam.
‎O să…
‎Ești exmatriculată!
‎Este… Ce?
‎Subtitrarea: Iulia Rolle