Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Upozorňujeme, že kaskadérské kousky v tomto filmu provádějí profesionálové,
a tak se je pro vaši bezpečnost a bezpečnost vašeho okolí
nepokoušejte napodobovat.
4.5 BEACH PARTY 16. ČERVNA - 10:00
Jo, kámo.
Seš v pohodě?
Já jsem Johnny Knoxville a tohle je Jackass.
- Ne! - Ale no tak.
A jdeme na to!
Oběma klepetama!
- Sundej to ze mě! - To musíš dát!
- Sundej to! Prosím! - Nejde to!
- Panebože! - Snažím se!
Nechce se pustit!
- Prosím! - Snažím se!
Prosím, panebože!
Pomozte mi ven, sakra!
No tak!
Bože! Seš hajzl, Jeffe!
Já jsem Johnny Knoxville a tohleto je konec filmu.
Cože?
Nejdřív bych chtěl říct,
že každý Jackass jsme točili, jako by byl ten poslední.
Pojímáme to tak, že je to ten poslední.
Bylo to tak s prvním filmem,
pak i s druhým
a nakonec i s třetím.
Po tom třetím jsem si fakt myslel,
že je to ten poslední.
Panebože!
Mrkni se do zrcadla. Prej dospělej chlap.
A pak mi volá Knoxville a povídá:
„Nazdar…
myslím, že nadešel…
čas na další Jackass.“
A já si říkám,
„no ty vole“.
Já ti nevím.
Měl jsem takovej ten pocit.
Ten scénář jsem psal tak deset let.
Od toho posledního.
A jednoho dne jsem si ty nápady začal pročítat
a přišlo mi, že by to byla sranda natočit.
Pak jsem se toho pocitu nezbavil, dokud jsme nezačali točit.
Byl jsem si jistej, že je to pasé a další Jackass už nebude.
Pak najednou po deseti letech…
- Jo. - …Knoxville povídá, že chce točit další.
Úplně mě to překvapilo.
Byl jsem šíleně nadšenej.
- Dobrý ráno. Jak je? - Dobrý.
- Rád tě vidím. - Já tebe taky.
Chtěli jsme tam mít nový tváře,
zároveň zachovat původní obsazení
a ujistit se, že do toho půjdou s náma.
- Wee Man, dobrý ráno. - Jasný.
- Johnny, ahoj. - Máš se?
A co se týče hledání novejch talentů, oslovili jsme přátele.
Tamhle Trip Taylor může za to, že jsme našli tady tohohle. To je Poopies.
- Díky, chlape. - Jo.
Hledáme nový tváře a Trip povídá: „Hodil by se k nám Poopies.“
Je to super týpek a totální blázen…
což je pro Jackass ideální kombinace.
Čau, já jsem Jasper a chystám se skočit z týhle rampy.
Jaspera jsem poznal v roce 2010,
když jsme začali natáčet Loiter Squad.
Věděl jsem, že sem zapadne.
- V pohodě, Jaspere? - Vítězství je moje!
O Zachovi jsem se dozvěděl z webu.
Viděl jsem drsný videa…
korpulentního chlapa, co dělá šílený kousky.
Tohle je sebevražedná vesta.
Jo, Zach si nás získal všechny.
Do prdele!
Ježíši Kriste.
A jak jsi našel Rachel?
Líbil se mi její Instagram.
Přišla mi vtipná.
Moje máma byla soudkyně, která poslala O. J. Simpsona do vězení.
- Cože? - Jo.
Takže Simpsona poslala do vězení stejná osoba,
která mě poslala do mýho pokoje.
Ale jsme venku.
Tohle je Eric Manaka.
Ericu, napadlo tě, když jsem tě tehdy v JAR našel,
že tady dnes budeš stát?
- Ani náhodou. - Pokrytej spermatem.
Mám to sperma v puse.
Jsi na vrcholu, chlapče.
Ahoj, mami.
Pardon, mami.
Takže jsme našli skvělý obsazení, ale furt jsme měli pár otázek.
Vkrádal se sem pocit nejistoty…
že jsme teď starší.
- Jako jestli je to furt vtipný. - Jo, já byl skeptickej.
- Tys byl nejskeptičtější. - To teda jo…
My byli celí rozveselení a tys měl pochyby.
Museli jsme si dokázat, že to byl dobrej nápad.
Rozhodli jsme se pár dní nezávazně točit,
nechat tomu filmu volnej průběh.
První, co jsme natočili, bylo něco, co už před časem dělal Steve-O.
Chtěli jsme vidět, jak se s tím poperou nováčci.
Zaprvý bych vám chtěl poděkovat, že jste tady.
Mějte strpení. Into jsem tak deset let nedělal, takže…
No ty vole!
Přestaňte. Prosím, přestaňte.
Tak jo.
Tohle je Oheň v díře.
Jsou i jiný pálivý omáčky, ale tahle je jeho,
Wee Manova Chronic Tacos omáčka.
Dělá ty nejlepší pálivý klystýry.
Tradiční příchuť Mexika.
Zaujměte pozice, pánové.
Já… Zatraceně.
Nejsem si jistej, kam to mám zastrčit.
Bude to chtít trochu vynalézavosti.
Tak jo, všichni zasunout.
Promiň, brácho.
Panebože!
Musíš mu to strčit do čokodíry.
Je to moc chlupatý!
Doleva, kurva! Doleva!
Panebože! Ne, tlačíš to moc nízko! Výš!
- Jdeme na to! Pálivá omáčka už teče! - Můžeme?
Nejde to!
Nějak se jí nechce!
Aha, Poopies ji vsakuje dobře.
Ale ne!
- Jde to pomalu. - Pálí?
- Si piš! - Nefunguje to!
Paráda.
- Kurvadrát! - Teče mi to po rukách.
- Tady se tomu moc nechce! - Do prdele!
- Bože! - Ježíši!
Zkus to s pumpou.
Dobře, máme pumpu.
Chlapi, mám sračky na rukou!
- Vteřinku. - Musíme to pustit, Spikeu.
- Dobře, připraven, Jawsi? - Jsem.
To ne.
Mám to v očích, kurva!
Tohle vám to zklidní, chlapi. Tady.
- Jakou příchuť? - Dej to sem.
Ano, prosím.
Potřebuje rychle anál nanuk.
- Ne, kdo… - Tady, Poopiesi, ulehči svýmu kaďáku.
Kdo… Jawsi, jsi v pořádku?
- Je to mnohem lepší. - Fakt mnohem lepší.
Funguje to.
Jo.
A co tahleta výzva?
Z prdele do pusy!
- Proboha! - Čumte na tohle!
- Bude to fakt pošahanej film. - To jo.
Retrospektivně to byl křest ohněm. Když to zvládnete, tak vás berem.
Jestli nezdrhnete s ocasem mezi nohama, znamená to, že do toho jdete s náma.
Nevěděla jsem, co od Jackass očekávat. Byl to takovej divnej pocit.
Znala jsem je přece odmalička,
ale zároveň jsem nemohla uvěřit,
že tam s nima jsem tváří v tvář.
Začíná soutěž mezi Prestonem Lacyem a Zachem Holmesem ve skoku dalekém.
Soutěžící musí do puntíku dodržet všechna pravidla.
Zakazuje se nesportovní chování, hazard a slang.
Všichni na svá místa!
A kurva, jsem přímo v přistávací zóně!
Protáhni se, Zachu, protáhni.
- Vy máte to nejlepší místo, hoši. - Kápls na to.
- Dobře jste to naplánovali. - Zatínám svaly.
Nějak mi vypnul mozek a helemese.
Tak hodně štěstí.
- Zachu, jsi připravený? - Ano.
No tak!
Kolik vážíš?
Tak 180 kilo.
A sakra!
Ale ne.
Ty hajzle!
Trefils mě dobře!
Kolenem přímo do koulí.
To mě mrzí, Wee Mane.
Posoudit tuto soutěž je prakticky nemožné.
Existuje jen jeden způsob, jak zjistit, který atlet byl lepší,
a ten je, že oba poběží zároveň.
Zatraceně!
Do prdele.
To byla zábava.
Ta atletičnost byla neuvěřitelná.
- Velkolepý výkon. - Ne.
Rozhodčí vyhodnotili výsledky
a dnešním jasným vítězem je cukrovka.
Myslím, že tak v půlce prvního dne jsme si uvědomili, že je to paráda.
Bože, to je skvělý!
Byl to okamžitej pocit satisfakce.
Všichni byli nadšení, všichni měli dobrou náladu.
Točili jsme skvělý záběry.
Hodně těch věcí ze zkoušek nakonec skončilo v tom filmu.
- Mami, mrzí mě to. - Určitě nechceš hrát?
Ne, v pohodě.
Vylisovanej pinďour.
Panebože.
Tehdy jsem si říkal,
že tohle je už moc drsný, že už je to trochu přes čáru.
Ale… udělat jsem to musel.
Poprvý v životě jsem před kamerou ukázal péro.
Ještě nikdy jsem tak plochý péro neviděl.
Bylo to jak ve fyzice. Neuvěřitelný, jak jsou péra ohebný.
Já jsem Johnny Knoxville a tohle je Ptákopong.
- Pánové. - Díky.
Dejte se do toho.
Podej ten míček.
- Panebože. - Patnáct nula.
Musíme se prostě nadechnout.
Pohled z očí do očí, pěkně synchronizovaně.
Ping pong, hra.
Dobře.
Pojďme zkusit takový mini přetahování.
Udělej krok dozadu.
Au!
Vyklouzlo to! Panebože!
To byl můj první den…
Seznámili jsme se a pak jsem hned viděla jejich partie.
Pak už jsme byli jak rodina.
A tímto ukončuji tuhle zkoušku.
Úžasná práce, lidi. Děkuji vám všem.
Po tom dvoudenním natáčení jsme si se Spikem a Knoxvillem řekli,
že do toho jdeme.
Všechno si to náramně sedlo.
Oficiální natáčení začalo 3. března 2020.
Už jsou tu.
Borec.
- Jak je, Poopiesi? - Jak je?
- Dobře, ty? - Dobrý, připravenej.
Jsou tu kluci, štáb. Jdeme na první kousek tohohle roku.
První kousek tohohle filmu.
- Cordelle. - Máš se?
- Jak je? - Rád tě vidím.
Takže jedeme. Rád tě vidím.
- Jasný. - Dobrý, Bille.
Těšíš se na to natáčení?
Jsem nadšenej. Na tenhle okamžik jsem čekal celej život.
Tihleti kluci jsou legendy. Je to šílený. Jsem fakt nadšenej.
Uhádneš, kdo jsem, Dimitry?
Jsem Tesla.
Tesla je nedoceněnej.
A tohleto to absolutně nezmění.
Tak jo.
Toto je náš přítel James, je to uznávaný vědec.
- Seš vědec, ne? - Jo.
Co je tohle?
To je elektrický úhoř. Úhoři dokážou vyprodukovat až 600 voltů.
Ta myšlenka byla taková:
Dokážeme vést elektřinu z toho zvířete do člověka,
přes klíč a pak do někoho jiného?
Jo.
To byla taková prča, jak Wee Man blekotal to intro…
Nedokázal to souvisle odvykládat. Hřálo mě to u srdce.
Zdravím, já jsem otec elektřiny Benjamin Franklin
a tohle je elektrický úhoř.
Krajané, domorodci… Počkat, ne.
- Římané. - Přátelé.
- Římané. - Římané a krajané.
Přátelé, Římané, krajané,
nastavte své zadnice.
Nastavte boltce.
- Nastav zadnici. - Nastavte boltce.
Přátelé, Římané, krajané, nastavte boltce.
- Tak jo. Připravený? Ano. - Jo.
Přátelé, Římané a Ehrene,
nastavte zadnici.
- Bože můj! - Funguje to.
- Ježíši! - Připraven?
Drž ho tam Wee Mane, zastrč ho tam.
Fungovalo to?
- To si piš, vyrobili jsme elektřinu. - To si snad děláš prdel.
Ty světla asi fungujou jak?
Ukázalo se, že elektrický úhoř má dostatek elektřiny na to,
aby ji převedl do Wee Mana, do klíče a pak do zadku.
- Získali jsme důležité vědecké poznatky. - Jo.
- Kdo by to byl řekl? - To jo.
Byl to velice pozitivní den.
A pamatuju si…
Šel jsem tehdy domů a zrovna jsem měl narozeniny.
A volá mi Spike
a já si říkám, že mi chce asi popřát.
A on povídá: „Poslouchej…
musíme to všechno utnout.
- Jak to myslíš? - COVID.“
Nedokázal jsem si představit, že bychom to museli utnout.
Nevěděli jsme, jestli to bude dva týdny, měsíc.
- Byl jste v kontaktu s někým s covidem? - Ne.
Takže uděláme výtěr dvakrát.
Jestli se potřebujete vysmrkat, tak teď.
Po sedmi měsících je kvůli koronaviru tohle náš první natáčecí den.
Všimli jste si něčeho?
Bylo to zvláštní. Po tom návratu měl Johnny šedivé vlasy.
- Moc děkuju. V pořádku? - Rád tě vidím.
Paráda, mám zelenou, abych mohl bezpečně natočit nebebezpečnej film.
Byli jsme jedni z prvních v Los Angeles,
co mohli natáčet.
Dobrý ráno. První den.
Byli jsme jak pokusní králíci. Nebyla to sranda.
Každej den jsme museli testovat.
Měli jsme úplně nový bezpečnostní protokoly.
Steve-O zrovna zakašlal.
Tak proč toho nějak chytře nevyužít? Proč třeba neuspořádat přednášku o covidu?
Toto je Don. On dnes bude náš bezpečnostní pracovník proti covidu.
Provede nás bezpečnostními opatřeními při natáčení
a já jen doufám, že to dobře dopadne.
Tady je Pontius, tady Zach.
Jmenuji se Don Ruffin a jsem bezpečnostní kontrolor na COVID-19.
Jsem tu, abych implementoval normy dané centrem CDC,
abyste byli v bezpečí jak vy, tak štáb…
To je ale hajzl!
Kristepane! Do prdele!
Na chvíli to bylo jako konec světa.
Myslel jsem, že to bude o covidu. A to to máme brát vážně?
To byl skvělej způsob, jak se do toho vrátit.
A v tu chvíli mi došlo, že jsme totálně…
v prdeli.
Mají nás v hrsti.
My herci si to teď…
v příštích 12 měsících vyžerem.
- To je jedno. - Panebože.
To bylo po covidu první natáčení a už tam si všichni museli dávat majzla.
Měli jsme tolik nařízení a já věděl,
že nebudeme moct točit tak, jak jsme bývali zvyklí, a tak…
za to zaplatili herci.
Čau, jak se máte? Já jsem Poopies
a jsem nejnovější člen obsazení Jackass 4.
Jak myslíš, že se po tom filmu změní tvůj život?
No, myslím…
Jedna věc, která se podle mě změní, je, že budu…
slavnej.
Ale to mi do hlavy nevleze, hele,
stejně jsem vždycky chtěl jenom surfovat a honit holky po pláži.
Tohleto určitě beru jako pozitivum,
ale chci dělat na dalších projektech a natáčet další… Au!
Panebože, ty vole!
Seš v pořádku?
Panebože! Ta teda sedla.
No ty vole, dobrý ráno, Knoxville.
Vždycky jsem na place nervózní, protože tady může bejt prank cokoliv.
Co to je, kurva?
- Já se na to vyseru! - Panebože!
Já to věděl!
- Věděl jsem to. - Panebože!
Tohle by klidně moh bejt prank, co já vím, ty vole.
Nic není, jak se zdá.
- Tak jo, položíme to. - To mě poser!
Soráč, dost tu teď vyšiluju.
Jaký nejnechutnější kousek jste zatím v tomhle filmu natočili?
To bylo tak 20 litrů koňskýho spermatu.
Jenom počkej!
Řekli mi, že něco připravujou, aby někoho vyděsili.
A pak jsem najednou v nějaký místnosti. Nečekal jsem, že mě tam zavřou s medvědem.
Haló, lidi! Hej!
Dejte toho medvěda pryč! Hej! Do prdele!
Co to má znamenat, kurva?
Snaží se schovat!
Hej!
Odveďte toho medvěda, ty vole!
Táta je tam s medvědem.
Temnej Žraloku, ty stromy nejsou skutečný. Nedá se na ně vylézt.
Kouše mě! On mě kousl!
Za ty roky všichni máme posttraunatickej stresovej syndrom.
Nikdy nevíš, co bude, jestli se nechystá nějakej prank.
Musím říct, že u mě to vyvrcholilo u Mlčení jehňátek.
To bylo… Tehdy to fakt přehnali.
Krucinál!
A do prdele!
Zamkli nás v naprostý tmě a 20 minut nás tam týrali.
Bylo to děsivý.
Co po nás chcete…
Au!
Jste pěkný svině!
Doufám, že to bude vtipný, ale bylo to…
jako…
Myslel jsem, že tam zhebnu. Strašnou a bolestnou smrtí.
Nevzpomínám si, kdy jsem se tak bál naposledy.
Ty píčo!
Ty vole, furt ještě… Nevím, komu můžu věřit. Je po všem?
Jo.
Už je po všem.
Z toho, čím si procházíte, mi běhá mráz po zádech.
Nikdo není v bezpečí.
Kurva! Proč?
A…
pokaždý když jsem byl na place, bál jsem se, co bude.
První den jsem byl šíleně nervózní.
Zkontrolujeme tvou teplotu.
Dobře, v pohodě. Můžeš.
- Musím se vyčůrat. - Jsme připraveni.
- Jdu čůrat. - Dobře, běž.
Já to věděl, kurva!
Já to věděl, ty hajzle.
Já to, kurva, věděl.
Jo!
Bouchlo to pěkně! Chytlo to jako nic, ty vole!
- Bože! - Pochcal jsem si kalhoty.
Panebože!
Šel jsem na latrínu a ta bouchla.
Sežral jsem jim to i s navijákem!
Dělat pranky je jejich živobytí.
A všichni to zahráli tak skvěle,
že jsem nic netušil.
Když se na to díváte zamlada, je to super,
ale když jste pak na place,
je to fakt šílený.
Zdravíčko vespolek!
- Jsme tu dnes s Ericem Andrém… - Jak se vede?
…světoznámým lovcem slonů.
Dnes jdeme na lov vysoké zvěře.
Zřejmě z toho záškrtu už blouzním, ale vypadají moc chutně.
- To je fakt brutál, ty vole. - Kam máme jít?
Každý malý školák ví,
že k lovu vysoké zvěře je potřeba pořádná puška.
Dneska bych slonem bejt nechtěl.
Já taky ne.
Zdá se, že jsou spojeni dohromady. To je projev náklonnosti?
- Jsou přímo před námi. - Zamířit na slonici.
Dobře!
Nabít!
Připravit a pal!
Zásah!
Dvacet liber šterlinků za to slůně.
Dvacet liber za to malé? Zbláznil jste se?
Na zdi v čajovém pokoji se bude skvěle vyjímat.
Zbraň nabita!
Už jsou unavení.
Bůh ochraňuj královnu!
Krásná trefa do slabin.
Přímo do klu.
- Nestřílet! - Padl k zemi!
Zkurvysyni, vole!
Přiveďte někdo veterináře, ten slon vypadá zraněný.
Střílíme dál. Co děláme?
Vezmeme to znovu. Ty záběry nejsou nic moc.
Zvládneš druhou? V pohodě, ne?
Nejlepší na tom bylo,
jak se tě Knoxville snažil přemluvit, ať za těma naštvanýma slonama jdeš.
Mám pocit, že to hraje důležitou roli.
Jste jako dobrej polda a zlej polda.
Běž si s nima promluvit.
- Jsou v poho. - V poho.
- Preston je v poho? - Prestone, v poho?
Já ti nevím, začíná to natýkat.
- Strašně to bolí. Do prdele. - Všichni na místa. Jedeme znovu.
- Pojďte, zastřelíme býka. - Máte žízeň, jste u nádrže s vodou.
Klekněte na jedno koleno.
- Jste šťastní sloni. - Vyhoď tu kameru.
Ukaž jim, že sloni musí být na téhle straně…
Výborně!
Proč zrovna do zadku, sakra?
Divný, ale nelíbí se jim, když mi někdo ubližuje.
- Vážně? - Jo.
- O čem to mluvíš? Milujou to. - O čem to mluvíš?
Každej zásah taserem oslavujou…
Když tě střelili tou puškou, oslavovali to jak blázen.
Jsme připraveni? Pardon, jsem v sedmým nebi.
Ztratil jsem i přízvuk.
Tak ukaž. Bože!
- Pěkně to bolí. - Ukaž.
Ale pak byl náš lov přerušen výbuchem.
Myslím, že to byl Ehren, pod kterým ta latrína bouchla.
- Jdeme tam! - Položte tu pušku.
- Pušku dolů. - Bacha, je nabitá!
Co to, kurva, bylo? Zatraceně!
- To jako fakt? - Do prdele!
Jo, dostali jsme Ehrena!
- Dostali jsme tě? - Co tím myslíš?
Natáčeli jsme tam na poli a uviděli velkou ohnivou kouli.
Se vším jsme sekli a běželi sem.
Děláte si ze mě prdel?
Co seš, Johnny?
Jsem posranej plameňák, není to snad vidět?
My se tady teď budem houpat.
Oni budou projíždět na tomhle pásu
a naším cílem je je zasáhnout
a tím jejich je zase vyhýbat se nám,
ale to nepůjde.
Já jsem Jasper a tohle je Obrněná pěst.
Co to je? Takhle dělá kráva?
Jsem jinej druh krávy.
Chci tu pelikání hlavu vidět letět.
Pelikán poletí! Tak pojď, pelikáne!
Pořádně se houpejte.
Jo, jasně, houpejte.
Pozor na hlavu!
Panebože.
Seš v pořádku?
Seš v pohodě?
No ty vole!
Je ti něco?
Udělal ve vzduchu piruetu jako nějakej…
- Ty bláho! - Jak mi to šlo?
Panebože!
Proboha!
Projížděl jsem se kolem na svý malý krabičce
a ten debil Ehren to do mě zboku narval.
Ale na měkkým jsem nepřistál, bylo to zas na tý píčovině.
Za to přistání může tvoje hlava.
Ahoj, Nicku Merlino, měj se Nicku Merlino.
Ten korýš to schytá.
Rychle se připrav, Chrisi.
Rozdrtím tu krevetu.
To mě poser!
Kámo, udělals tak čtyři otočky.
Ty vole.
Ty vole, Pontiusi, tys mu teda dal.
Úlet!
Úplně mi to vyrazilo dech.
- To bylo pěkně na hovno. - Hej, humře, zabloudils?
Bylo super, že jsme se vrátili k Irvingovi Zismanovi, už bylo na čase.
Počkej, až uvidíš tu vedoucí.
Je fakt pěkně vybavená.
- Chtěl bych na tý divoký klisně rajtovat. - To snad ne.
Takhle se nemluví.
- Ne? - Já bych tak nemluvil.
Jak bych jí měl…
Protože je na mě dost milá.
Páni, to já fakt nevím. Mám pocit…
Je v tvým věku.
- Aha? - Jo.
Páni.
Ne že mi ji přebereš.
Dám si bacha.
Neposer mi to, jasný?
- Seš Brad? - Jo.
Chceš se pobavit?
- Jasný. - Tak jo.
Panebože.
Au!
Irvingu, proč jste to udělal?
Co budeme dělat?
- Proboha. - Podržte to.
Viděls tu kládu?
Proboha, ta ponorka má ale torpédo.
Tenhleten má párek jak koště.
Panebože. Páni.
Ahoj, Cheryl.
A sakra, zdravím, Irvingu.
- Co jsi to udělal? - Já za to nemůžu, to on.
- Irvingu. - Co zas?
Proč jste to udělal?
Udělal co?
- Řekls „sleduj“ a zatáhl za to. - Nezatáhl.
Proč mi to chceš posrat? Mluv o mně pěkně.
- Tohle je problém. - Nebuď kokot. Vychval mě.
Nebudu tady lhát.
Je ve tvém věku, tak se na tebe snaží udělat dojem.
A teď se to tady fakt nehodí.
- Já… - Jak se jmenuješ?
- Brad. - Brade, zatáhls za to?
- Ne. - Ale Irving tvrdí opak.
- Já vím… - Kdo si tady myslí, že to udělal Brad?
- No jasně. - O co ti jde?
Takovýhle párty žeru.
- Paráda. - Jdeme zapařit teď a tady?
No tak, Brade, vodvaž se.
No tak!
Jo, Brade!
Jeď, Brade!
- Hodně štěstí, Wee Mane. - Dík.
To je jak velbloudí tlapa z nějaký diskošky.
Vypadni s tím prstem, proboha.
Já jsem Wee Man a tohle je Balónkovej drtič.
- Je čas na balóknovou párty. - To jo.
Tři, dva, jedna, teď!
Wee Mane, v pořádku? Sakra.
- Jasone, mluv! - To bylo dost brutální.
- Seš v pořádku? - Jo.
Řekni něco!
- Krvácím? - Ne.
Jakej to byl pocit?
Bylo to jako autonehoda.
To teda jo.
Do prdele.
Panebože. A co ty, Zachu?
Bolí mě prdel, kámo.
To ne. O tomhle nic slyšet nechci.
- Ptal ses, jak mi je. - Ale proč prdel?
Co já vím?
Kdes byl, když jsme teď točili tohle?
Na natáčení Wildboyz jsme byli v Africe
a natáčeli jsme takovej kousek, kde jsme měli ryby na vlasci
a ten byl omotanej kolem našich cenností.
Nastal čas na lov penisem.
Lovíme orly jasnohlasé!
Ti orli se snesli dolů pro ty ryby, přičemž zarvali za ten vlasec.
Panebože!
Ale MTV nám to nepovolilo, bylo to příliš nevhodný.
A tak jsme si řekli, že to zkusíme tady.
Doslechl jsem se o týpkovi, kterej má dva orly jasnohlasé.
„Orli jasnohlasí? Mám nápad.“
Musím přiznat,
že zlomeniny a věci v zadku nejsou taková legrace jako zamlada.
Dělám si prdel. Strkat věci do zadku je teď snadnější.
Já jsem Steve-O a tohle je Zobni a uleť.
Ale ne.
Proboha.
Steve-O si tu rybu strčí do zadku,
přiletí orel, popadne tu rybu drápy,
natrhne mu prdel
a odletí s rybou.
Ten orel ale jen tak vedle něj přistál.
Bože! Viděli jste ten jeho zobák?
- Okukuje to. - Jdi do toho.
Panebože.
Panebože, vyklouzlo mu to z kaďáku!
Au!
Tu první rybu dostal snadno, a tak jsme to chtěli trochu okořenit.
Takže jsme mu tam tu rybu zastrčili hlouběji…
kolem koulí a tak.
Vážně mi chceš tou rybou pomazat koule?
To můžu zařídit.
Máme tu gumičku?
Ježíši, tak velký koule zas nemá.
Já nevím… Proboha.
Mám gumku do vlasů. Půjde to?
- Seš génius. - Chci ji ale zpátky.
Dobře… Počkej, nedělám…
Žádný podpásovky!
Tohle je královna podpásovek.
Ať to sezobe všechno.
No tak, jako doma.
Do prdele.
Má fakt drsnej zobák, sakra.
- No tak, do toho. - Do prdele!
Panebože.
Dej si.
On snad sežere každý bígo. Jo!
Au!
Ležím tam s holým zadkem,
mám ho celej ulepenej…
Šlo mi tam o koule.
- Ten ti tu prdel vugruntoval. - To teda jo.
- Jak to vypadá? - Můžeš mu vrátit tu gumku?
Kámo, jdu to střelit na eBayi.
Nepřekvapuje mě, že to tam zařadili.
- Ale chtěl jsem tam i ty další dravce. - Jo.
Chtěli jsme, aby mi ten dravec vytrhl obočí.
To bylo úžasný.
- Bradu dolů. - Dolů.
- Jo. - Až bude po všem, dáš si relax.
Okurkový relax s bezovou vodou.
Šílený. To je pěkně velkej hajzl.
- Máš rád ptáky? - Neříkám nic.
Jo, ne. Nevidíš, jak tu vyšiluju?
Temnej Žralok byl vtipnej, protože se strašně bojí ptáků.
Jo, ptáků se bojím od svých deseti let.
Mám z nich hrůzu.
Kruci! Sakra.
- Do háje. - Tak jo.
Ten zmrd je připravenej. Chystá se na to. Nedělám si prdel.
To už radši toho medvěda u prdele než tohleto.
- Budu hlaďounkej. - Budeš hlaďounkej jako ti nováčci.
Ukaž.
Kousek mu tam nechal.
Máš tam teňounkej proužek.
Takhle se to dnes nosí.
Au!
- Víš, že jsem si to obočí schoval? - Vážně?
Říkal jsem si, že se to bude hodit.
Až vyjde ten film, můžeme to vydražit a výtěžek půjde dětem.
- To je skvělý. - Jo.
Vypadáš fakt sexy.
Myslíš, že mi to sekne teď? Jen počkej.
Tohle je teprve začátek.
Neuvědomil jsem si, jak moc mi práce s Chrisem chyběla,
dokud jsme nezačali točit.
Jo, je to fantastický.
Jo, myslím, že z nás vždycky dostane to nejlepší.
- Kvalita těch osobností se násobí. - Jsme lepší, než kdyby se to sčítalo.
Teď jsi na to kápl.
Problém byl, když jsme mu vyrvali to obočí…
Teď je tu Steve-O bez obočí
a my jsme teprve ve dvou třetinách filmu, takže…
Přijdu tam a vidím tu rampu a říkám si:
„Co je to za skopičiny?“
Pak zjistím, že má na zádech rakety.
„Aha, dobrý chápu.“
Vítejte na mém kouzelném ostrově.
Dnes tu máme nadupaný vodní lyžaře.
Parks Bonifay a Poopies,
kterej má raketovej batoh.
Nic špatnýho se tu nemůže stát.
A taky tu máme Zajdu záchranáře.
Je to mý nový alter ego.
Týpek z divnýho porna.
- Týpek z divnýho porna? - To se podívejme.
Kde si to rozdáme?
Poopies má dvě nádrže s kapalným CO2,
se kterejma vyjede na tamten můstek.
A na hrudi má popruh, za kterej když zatáhne,
tak ho to tak na osm sekund vytuní.
Poopiesi, když tam najedeš, tak zatáhni a ono tě to pěkně nakopne.
Já jsem Zajda záchranář a tohle jsou nadupaný vodní lyže.
Klapka po šedesátý devátý.
- Jedem? - Jo.
Jo, kámo! Jo!
Do toho, Poope!
To ne!
To bylo tak pět metrů před tou rampou!
Zatáhl jsem a asi jsem přepadl.
Jo, přetlačilo tě to dopředu do vody.
Jo.
Zkusíme to ještě jednou.
Jdeme na to. Mám z toho dobrej pocit.
Jo!
Poops je nejlepší!
Jo, Poopiesi!
Pojďme porovnat naše dva sportovce.
Je řada na Parksovi.
- Jo, Parksi! - Je připravenej.
To je ale rychlost!
To je letadlo!
Už tam nahoře jsem věděl, že to bude bolet… a taky že jo.
- Můžu? - Jo.
- No ty vole! Seš v pořádku? - Jo.
- Ještě jsem neměl první pokus. - Úplně jsi to jabko minul!
Moje nejhorší zranění z natáčení čtyřky…
To budou určitě moje varlata.
Zaměřuje.
Musím říct, že na place vidět,
jak jsou Ehrenovy koule totálně na maděru,
mi pomohlo uklidnit se a nevyšilovat,
protože pokaždý když se mi něco stalo, tak jsem si uvědomil,
že to ještě není tak zlý, jako dostat pogo stickem do varlat.
Měl je na sračky.
Myslím, že jste mu to v tomhle filmu dali vyžrat víc
než v těch předchozích třech.
No, vlastně nevím.
Vytrhli jste mu zasranej zub, měl prasklou lebku,
tři zlomený obratle a házeli jste s ním o zeď.
Dej mu ještě!
Je fakt legrační, jak do něj řežete.
Toto je profesionální bowlingová hráčka Missy Parkin a toto je Suspenzorový test
s bowlingovou koulí.
Měl bys vědět, že používám tu nejtěžší povolenou kouli.
Váží 7,25 kilo.
Nevím, jestli mám ten správnej suspenzor. Má dost blbý hrany. Asi se…
- Missy, jak podle tebe Ehren dopadne? - No, já se určitě trefím, takže…
Tohle je nebezpečná zóna.
Prosím, tref ho pořádně, Missy.
Dobře.
Bože.
Panebože, nevím, co…
To bylo do nohy!
Panebože!
- Nejdřív jsi to dostal do nohy. - Jo, zpomalila to.
- Odrazilo se to. - Určitě? Mně se to zdálo přímo.
Ne, bylo to bum, bum.
Panebože!
Druhou takovou bombu už nedám, ty vole.
Missy odvedla svou práci skvěle.
Mám kulky zaražený v zadku. Přísahám! Bolí mě prdel.
- Posaď se! - Myslím, že to nezvládnu.
- Nedám to! - Sedni a nekecej!
- Nezvládnu to! - Trefíš ho, když tam stojí?
Jackass 4: Zdolávání Ehrena.
Myslíš, že to zvládne?
Myslím, že to přežije. Ještě jednu zvládneš.
Je to profesionálka.
- No tak, pochlap se. - Já…
Ehrene, připraven? Nehýbej se.
Sedím dobře?
Nechtěj ji nasrat, Ehrene.
Panebože!
Bože můj!
Bože, kámo!
Jo, Ehrene!
I když umí bejt otravnej, Ehrena jsem vždycky respektoval.
Díky němu máme skvělý záběry.
Například v Jackass Forever byl suprovej.
Nebylo to teda záměrně.
Ale byl.
Já jsem Poopies a teď si ukážu.
- Ty vole! - Jak Steve-O.
To byla ale pecka. Bolej mě zuby.
Ten pád přišel z ničeho nic.
Necítím teď zuby.
Pěkně sis ukázal.
Ty bláho, to byla ale bomba.
Byli jsme na zadním place studia Paramount,
kde se točil Kmotr,
Čínská čtvrť, Snídaně u Tiffanyho
a my tak děláme Zacha Sašimiho.
Tohle je Zach Sašimi.
Panstvo, najděte si záhyb a vložte do něj své sašimi.
- Pěkný kozy, Zachu. - Díky, Steve.
Jak hluboko to zaboříme?
Sleduj, jak to klouže.
Pojďme si to suši uvařit.
Připraven bejt v nejlepší formě života?
Začneme během.
Uvaříme si to v Zachově šťávě.
Jako ceviche.
No teda.
Soustřeď se na tu formu.
Mám ho jak z ukovaný ocele.
Dobře, tak začneme.
- Jdu na to. - Myslím, že je čas na pupík.
Musíme dávat bacha, aby z toho nebyl chaos.
- Skvělá práce, Rachel. - Pěkný.
Měla jsem i horší.
- Tady. - Jak Petriho miska.
Je to kluzký. To je tím potem.
Jako medvěd lovící lososa.
Jo!
- Je to superpotravina. - Superpotravina.
Je to kluzký.
Naše první natáčení na zadním place Paramountu
a asi i to poslední.
Otevři.
- To zvládneš. - To dáš.
Vydrž to!
To je hnus.
Zach je z toho znechucenej nejvíc ze všech.
- Přejdeme na tangáče. - Něco se tam schovává.
- Podívej se na to. - Ježíši.
Podívejte, jak se leskne.
Tak jo. Vážení!
Vidím kousek s nápisem Steve-O.
Steve, dej si toho úhoře.
Mám to udělat bez rukou?
Steve-O do toho jde jen pusou.
- Zpocenější prdel jsem neviděl. - Bez rukou.
Tak jo.
- Tohle není… - Kleká si do zvratků ostatních.
Panebože!
Můžeme to…
Spolkni to.
- To dáš, Steve-O. - Vydrž to.
Tentokrát jsme to asi přehnali.
Bože.
Soustřeď se. Seš v poho, Lanci?
Dejte mu někdo novou roušku.
Kolikrát jsi při tomhle natáčení zvracel, Lanci?
Asi šestkrát. Snažil jsem se bejt mimo kameru.
Takže minule to bylo tak dvakrát a teď to bylo šestkrát?
- To je rekord. - To je rekord.
Přišel jsem na suši a místo toho měl salát.
Jeff si ze mě dělal prdel,
že jak přijdu domů, tak ještě něco najdu.
A já si říkám: „Jen se směj.“
O dva dny později našel kousek suši.
Poslal mi fotku kousku sašimi, kterej tam měl dva dny zastrčenej.
Byl to hnus. Fakt brutál.
- Zdravím. - Ahoj.
Dobře.
- Tohle je můj děda. - Dobrý den.
- Ahoj. - Já jsem Alex, jak se máte?
- Alex? - Ano.
- Irving. - Irving.
- A já Rachel. - Těší mě.
Mám nějaké schůzky, tak potřebuju, abys mu pár hodin dělala společnost.
Nemusíš ho jako hlídat, jen mu dělej společnost.
Akorát musím zmínit jednu věc.
Nedovol mu kouřit.
To je asi všechno.
- Moc ti děkuju. - Ovšem.
- Bav se, dědo. Buď hodný. Mám tě ráda. - Tak jo, zlato.
- Irving, že? - Ano.
Co byste chtěl dělat?
Za rohem je malý náklaďák s kávou.
Neskočila bys mi pro kávu?
- Černou kávu? - Ano, prosím.
- Bez cukru? Bez ničeho? - Bez cukru.
Už jsem dost sladký.
Pomoc!
- Kde jste? - Pomoc!
- Jak jste se tam dostal? - Pomoc.
Nehýbejte se.
- Nehýbat. - Panebože.
Nehýbejte se.
Ne! Nesmíte kouřit.
Musím si dát žváro, jedou mi nervy.
Nehýbejte se.
Prosím vás, hlavně nespadněte.
Do prdele! Bože!
- Panebože! - Kruci!
Hoď sem tu kávu!
Au!
Házej! Au!
Bože! Nehýbejte se, jinak spadnete!
- Nechceš šluka? - Ne, nechci.
Nemáš trávu?
Žádnou trávu nemám.
A co LSD?
- To taky ne. - No tak!
- Panebože! - Au!
Panebože!
Tyhlety věci tě můžou zabít.
Moje záda!
Tak jo.
Dobře.
Au!
Už čtyři roky jsem se nepostavil na nohy.
Bůh ti žehnej.
Málem mě kleplo.
Ještě tady…
A záhyby.
Děkuji.
Jeff mě moc rád natírá.
Má rád ty detaily a tak…
Do každýho záhybu, pod každej špek.
Chce odvést dobrou práci.
Kdys poprvé viděl Jeffovy filmy?
Viděl jsem je, když jsem byl malej.
Byl jsem ještě na základce a naši mi zakázali se na Jackass dívat.
Musel jsem se na to dívat potajnu.
Jo. Naši byli silně věřící.
Zakazovali mi věci jako MTV a tak.
Takže když jsem se díval, měl jsem vždycky prst na jiným programu.
Byla to sranda.
Tři, dva…
Ten dres je nějak malej.
Řek jsem Emily,
ať do emka našije visačku XL.
- Zastrč si ten dres. - Zastrčit?
- Musíš si ho zastrčit. - Moc místa jsi mi tam nenechal, hajzle.
Bylo to legrační, původně to měl bejt naviják,
ale ten nefungoval, a tak to přivázali na pick-up.
Nakonec měl tahal pick-up.
- Tohle vidím poprvý. - Je to dost odbytý i na nás.
To je ale velkej míček.
Fakt obrovskej.
To je 180kilovej míček.
Já jsem Zach a tohle je Play ball.
Někteří tomuhle nadhozu říkají slider, já mu ale říkám spit ball.
Tak jo, konec lelkování. Zahajme hru.
- Tak jo. - Jdeme na to.
Varuju vás, dneska na sobě mám sexy prádýlko.
Pálkař na místě!
- Jsi v pohodě? - Panebože!
Strike!
Skvělej signál, pánové!
Jaspere, na tý metě…
jsi to skvěle ohlídal.
Bylo to dost děsivý.
Měli jsme sice baseballový chrániče jako v normálním zápase,
ale i tak nás sejmul.
Ta síla mě dokonce zula z bot.
Omlouvám se, nevěděl jsem, jakou mám sílu.
Mají normálně jezdci na koních bič o velikosti poznávačky?
Kurva!
- Promiň! - Ježíši!
- Paráda. - Naser si! Au!
Panebože, to byl hroznej zvuk.
Šla ti přímo do ptáka.
Bolí to!
Trefila mě přímo do zasranýho žaluda. Omlouvám se za ty hrubosti.
Tohle je Slepý závod.
Máme tu čtyři soutěžící, kteří poběží závod na 50 metrů…
se zavázanýma očima.
Přijdeme tam a je to normální závod. Nic nestojí v cestě, prostě hřiště.
Pak nám zavážou oči…
a najednou se tam objeví překážky, který musíme překonat a který budou bolet.
To jsme ještě o nich nevěděli.
- Poopies je dobrej. - Nevidím ani prd.
Nepředpokládal jsem, že na tý dráze něco bude.
Dobře, nastal čas na závod.
Dobře, po výstřelu začněte utíkat.
Připravit, pozor,
běžte!
Jedem!
Makej, Poopiesi!
To dáš, výborně!
Utíkej, Poopiesi!
Jaspere, běž!
Běž, Jaspere! Rychle!
Běžte!
Jo, tudy.
Následuj můj hlas!
Utíkej, Wee Mane!
Makej!
To dáš, Wee Mane!
Výborný!
- A vítězí Poopies! - No teda!
- Páni! A to celou dobu sprintoval. - Pěkně jsem si nabil.
Na tu kozu spadl přímo hlavou.
Páni, Poopiesi, vyhráls tak o…
Říkal jsem ti…
…20 vteřin.
Spíš o 30 vteřin.
Jo, ucítil jsem ty skleněnky a říkám si…
Protože tam předtím nic nebylo.
No nekecej! Fakt?
Neříkají ti Bystrozrakej?
Jo.
Kurva, au!
Do prdele!
Nejenže stárneme, my i dospíváme.
Přidejte ke mně v boji proti nechtěnýmu otěhotnění
zakoupením mýho jedinečnýho kondomu Dick Helmet na steveo.com.
- Je prakticky nerozbitnej. Sledujte. - Teď si ukážeme, jak ten kondom praskne.
Napadlo mě to,
když jsem viděl ty videa, jak lidem ty kondomy pouští na hlavu.
Jakmile jsem to viděl, napadlo mě,
že ten kondom naplním výkaly z mýho obytňáku
a bude o zábavu postaráno!
Takže jsem celý týdny
kategoricky odmítal
tu nádrž v tom obytňáku vypustit.
- To jsou splašky celý tvý rodiny? - Ty vole, už týdny jsem to nevyprázdnil.
Propána! Bože!
- Kvalitní kondomy. - Fuj.
Panebože!
- Páni. - To není jabkovej nektar, hele.
Já to nedám.
Čeho chtěl Steve-O s těmi kondomy dosáhnout?
Chtěl je propagovat.
Ale po tom kousku se ten prodej zastavil.
Ty bláho.
Praskaly jak papírový pytlíky.
Možná jsi to měl otestovat, než jsi sem ten nápad přinesl.
Bože.
To je Steveův smrad.
Zacpi to prstem!
Nepřežeň to.
No tak.
To jsou tvý výkaly.
Slyšeli jste už tenhle?
To je kondom na hovno.
Držím to.
No jo, snažili jsme se to co nejvíc naplnit
a byl jsem přímo u toho, jak to prasklo.
Bouchlo mi to přímo do ksichtu a všude po oblečení.
Mám to v puse!
Ale ne!
- Nepodařilo se nám to. - Ne.
Buď se ten kondom odrazil jinam…
Raz, dva, tři.
Bože!
…nebo při tom nárazu praskl.
Dělali jsem to tak 15krát.
- …tři. - Do prdele!
Kurva!
Já jsem Poopies a tohle jsou Čůrky.
Panebože!
Ty vole, seš celej vod chcanek.
Máš ale teda řadu kondomů, ne?
Hrál jsem si s myšlenkou, že bych představil kondomy Steve-O,
ale jak se ukázalo, byl to ten nejhorší nápad na světě,
protože kondomy a Steve-O k sobě nejdou.
Jen červená.
Božínku!
Páni!
- Držte si klobouky. - To je ta zmiňovaná tenisová trenérka.
Byl to můj první den na place.
Díval jsem se, jak co dělají. Byla to prostě paráda.
Oblíkl jsem si kostým klauna, poznával herce a štáb
a jen tak pokukoval.
Pak jsem si uvědomil, že je to na hovno, protože dostanu míčkem do krku a do koulí.
Tohle je tenisová hvězda Shannon
a tohle je Tref klauna.
Buď ke mně něžná.
- Jak tvrdě dokážeš podat? - Tak 160 kilometrů za hodinu.
Hele, Shannon, Poopies řek…
že ti nevěří.
- Ty mi nevěříš? - To jsem neřek.
- Tos teda řek. - Řek to!
- Teď jsi mě nasral. - Jo.
To bolí!
Proč zas do mě? Máš v tom bordel.
- Jdi do Poopiese. - Poopies je ten úplně vlevo.
Jeho péro si říká o ránu.
Jo!
- Super! - Uklidni se.
A co tahle strana, Shannon?
Au! Kurvadrát! Zatraceně!
Nech nováčky bejt!
Má jedno varle a tys ho trefila!
Musím sejmout toho prostředního.
A máš to.
Mě už trefila.
Au! Už zas dvakrát po sobě!
Poslední nešťastník.
Vystrč hrudník.
Vystrč ho!
Jo.
Super, Shannon.
- Bože, krása. - Paráda.
Bože, trefilas mě fakt krásně.
Děkuju ti, Shannon.
To je ono!
Není zač.
Slyšel jsem, jak za ní Knoxville šel a řekl jí,
ať prej trefí toho tlusťocha přímo semhle.
Tam mě trefili tou puškou na slony.
Říkal jsem si, že to pro tu tenisku bude dost těžký,
ale ne, trefila mě přesně.
- Páni. - Tak ukaž.
- No tak. - Panebože! Ona to trefila?
- Ten střed je novej. - Jaks mohla?
- Střed terče. - To tam nebylo.
Jak namalovaný.
Dobrý, jsme…
nahoře v jedný z budov a zrovna se natáčí intro,
tak mrkejte.
Pozadí a akce!
Panebože!
Já jsem Johnny Knoxville a tohle je Jackass!
V Jackass Forever je velkolepý intro, který původně mělo bejt mnohem menší.
Chtěli jsme takovej ten…
film s monstry ze 70. let.
Chrisův penis měl zaútočit na mini město.
Ten sprej mi nějak chladí koule.
- Nemělo to bejt to intro. - Jo.
Jen jeden z kousků.
Co se tu připravuje?
Tohle město bude zaplavený splašky mořský příšery.
Snažíme se představitele umístit do pozice tak,
aby ta mořská příšera fungovala.
A je to.
Už tu hroznou mořskou příšeru vidím.
Chudák Chris byl v tý blbý pozici přímo pod natáčecí plochou.
Vypadáš, jako bys to zrovna dělal.
Vlastně jo.
Uprostřed ulice jsme vyřízli díru
a Chris tam musel strčit pinďoura.
Stehna tý příšery, Chrisovy koule,
furt propadávaly tím smirkovým papírem, což byla jako ulice, co jsme tam měli.
Tak jo.
- Musím ti protlačit koule, jo? - Bez obav.
- Jdeme na to, Pontiusi. - Pohoda.
Věděl jsem, že máme problém, a taky jsem věděl, jak jej vyřešit.
Bůh ví, že jsem tam byl, abych pomohl.
A kdyby to opět potřeboval, pomůžu mu zas.
To jsem neplánoval, když jsem ráno přišel do práce.
Pojďme to zkusit! Jedem!
Holt filmařina.
Myslím, že jakmile jsme začali natáčet, uvědomili jsme si, že je to skvělej nápad.
Pak i z toho záznamu.
Bylo to k popukání,
tak jsme se rozhodli z toho udělat intro, ne jen jeden z kousků ve filmu.
- Byl jsem tím nadšenej. - A pak ten nápad začal expandovat.
Tři, dva, jedna!
- A pak se to začalo rozrůstat. - A rostlo to.
- Dál a dál. - A s tím i rozpočet.
- Ten se zdvojnásoboval. - Jo.
A pozadí a akce!
Chtěl jsem to natočit správně
a nespokojil jsem se s průměrem.
Jo, pokaždý když Spike otevřel pusu…
stálo nás to miliony dolarů.
Je to vzrušující.
Je to velká operace.
Předraženej nemravnej joke.
Ty intra a konce jsou vždycky takový hollywoodský trháky.
- Jo. - Jsme při nich jak filmový hvězdy.
Jo, je to zábava.
- Celej zbytek filmu tam jsme za debily. - Jo, přesně.
Zastavte to.
- Dostal jsem pořádnou ránu do hlavy. - Hele, lehni si tam.
Máme to?
Tak jo, nebo ne?
- Máme to? - Ne, nemáme.
To natáčení nebyla sranda.
Bylo to fyzicky náročný.
Ležíš tam v divný pozici…
Je tam naprosto zranitelnej
a ke všemu je na tom place zima a…
Střílela tam pyrotechnika, kterou on neviděl.
Z obou stran mu to tam střílelo do ptáka
a on si ho ani nemohl krýt.
- Pověz mi o těch loutkářích. - Jsou to borci.
Naši loutkáři jsou fakt skvělí.
Nejlepší na tom bylo,
že jsme tam měli ty největší borce z branže.
Třeba ten hlavní loutkář dělal tu obrovitou postavu v Krotitelích duchů.
- Má neuvěřitelnej životopis. - Jo.
Na speciální efekty jsme měli Eliu Popova. Dělá velký holywoodský filmy.
Náš hlavní kameraman byl Shasta Spahn.
Scénovej designér Shepherd Frankel, co hodně dělá pro Marvel,
nám zase navrhl to úžasný město.
- A Tony Gardner zase… - Jeho filmy byly nominovaný na Oscara.
Ti lidé se propracovali až na vrchol a my je teď tady stahujeme dolů.
Se svými špičkovými dovednosti nám pomáhají natočit náš podprůměrný film.
Proč jsme měli tolik nápadů s penisy? Jaký byl náš myšlenkový…
Zřejmě s věkem…
- Na nic jinýho nemyslíš? - Přesně.
Ale v Jackass Forever je víc penisů než v jakýmkoliv jiným filmu pro dospělý.
- Tref do penisů? - Prostě penisů.
Penisy jsou po biologický stránce fascinující
a ve filmech a v zábavě se tak málo používají. Nevím proč.
Znají to i malí kluci.
Když jsme byli malí, vyváděli jsme s penisem blbosti.
Cvrnkali do něj, čůrali na věci a tak různě.
Jak jsme na to všechno v dospělosti mohli zapomenout?
Takže díky bohu, že jsme na to nezapomněli my,
protože se s ním dá dělat tolik kravin.
Je čas na přátelskou hazardní hru.
Máme k penisům přivázané cihly, které následně poputují k zemi.
Bohužel je jeden provázek kratší.
Vlastně jsou kratší dva provázky.
Kdo by to asi mohl být?
To nevíme, proto tu hru hrajeme.
- Já vím, ty vole. - Můžeme?
Tři, dva, jedna, pustit.
Jde o to, že se to uvázalo pod koule.
Já mám ale jen jednu,
takže mi to tam nedrželo tak jako těm ostatním klukům.
Pustil jsem cihlu, ten provázek sklouzl, přiškrtil mi ptáka přímo uprostřed
a natáhl mi ho… Řek bych, že jsem ho měl tak 30 cenťáků.
Stačilo fakt málo a měl jsem utržený péro.
Bylo to fakt o chlup
a já jsem hlupák, že jsem na to přistoupil.
Hele na ty žíly!
Jsem pochroumanej.
Máš tam sexy voděrky.
Ten prank byl jako vopotřebovaný pohmožděný péro.
Točení těchhle filmů je asi to nejzábavnější, co se dá dělat.
Bylo to fakt suprový. A seš celou dobu s kamarádama.
Je vzácný mít parádní partu lidí
a vytvořit s nima něco takovýho.
Každej je svým způsobem důležitej.
Každej do toho chtěl samozřejmě dát 100 %.
Na počátku jsme nevěděli, co od toho čekat,
ale po dokončení to bylo jako při těch ostatních.
Ta přátelství,
která nejen zůstávají, ale za ta léta se dokonce stmelila…
To pro nás moc znamená.
A to, že to i po 20 letech stále děláme,
že stále máme zájem a že to zvládáme po fyzický stránce
a že nás to pořád baví,
to je fakt něco.
Tady za mnou sedí můj táta Temnej Žralok.
Sám o sobě je dost slavnej. Je to bejvalej člen Crips z Los Angeles.
Už to nedělá, ale dost si toho prožil.
Byl několikrát ve vězení, v tom ghettu asi dost vyváděl.
Prošel si… Kolikrát tě postřelili?
- Mám devět děr. - Devětkrát postřelenej. Má tuhej kořínek.
Ale když přijde na maličkosti, třeba ptáky nebo lítání letadlem…
Prostě věci, co se v ghettu nevidí… Z těch má strach.
Temnej Žralok má fóbii z lítání a…
my jsme si říkali, co by pro něj byla ta nejhroznější věc.
Seskok z letadla.
A chtěli jsme to trochu zkomplikovat a zinscenovat, že se všechno posere.
Tohle je Jasper a dnes jeho otci splníme
celoživotní sen, seskočit z letadla. Je z toho strašně nadšenej.
- Ano. - Není nadšenej.
Bojím se jak zkurvysyn, ty vole. Chápete?
Ale tohle je jiná liga, hele.
Johnny Knoxville, Steve-O, Wee Man…
Neví ale, že se tomu letadlu přihodí malá nehoda,
při který z něj náš pilot vyskočí.
Takže to nebude prdel.
Nesnáším letadla, nesnáším vejšky.
Budu teprv podruhý v zasraným letadle
a mám z něho skákat.
Už jednou letěl. Jak mu to šlo?
Vzali jsme ho na Havaj a celej let brečel.
Ani neotevřel oči.
Celej život se bojím lítání. Musím se vyhecovat.
To bylo tehdy poprvý.
ZAPNĚTE SI PÁS
Celej let jsem měl zavřený oči.
Tečou mi slzy.
Sice jsem nebrečel, ale slzy mi tekly.
Tohle je náš pilot Boyd. Dnes bude v kokpitu on.
A Boyde, prosím tě,
hlavně žádný turbulence, ať je to bezpečný.
Nenaštvi Temnýho Žraloka.
- Hezky pomalu. - Jo.
- To zvládnu. - Díky.
Bože můj.
Z Longwoodu v Kalifornii…
sen pracujících dam a vyzrálejch paniček, Temnej Žralok!
Budu bulet jak pipina.
Co tu vůbec dělám?
- Jak jsem se sem dostal, proboha? - Pojď sem, dáš to.
- Jo, Temnej Žraloku. To zvládneš. - Ty vole.
- Připraven? - Ani náhodou.
Jo, Temnej Žraloku.
První krok máš za sebou.
Jo.
To zvládneš.
Ten pilot je špička.
Jo, Temnej Žraloku.
Jak vysoko budeme, když budeme vyskakovat?
- Čtyři kiláky. - Páni!
Čtyři kiláky.
Mávají ti, Temnej Žraloku.
Byl totálně vyděšenej.
Při tom letu byl v transu.
Takhle tam roztáhl ruce a do Jaspera a do mě zabořil lokty.
Jako by tam ani nebyl.
Letadlo se ani neodlepilo a on už vyšiloval.
Byl úplně…
Vůbec nic neříká a vedle tam sedí Johnny a šprýmuje.
To zvládneš.
Nezvládne.
V tom letadle bylo hrobový ticho. Kromě mý huby, ta mi jela.
Jsme v 1 200 metrech.
Pořád jsem mu říkal, že jsme v 1 000 metrech, 1 400 metrech…
Pošťuchoval jsem ho.
Teď jsme ve výšce 2 100 metrů.
Ale jde to dost hladce, ne? Vážně.
Proč jsem do toho letadla nased?
Seš v pohodě?
Snažil jsem se, co to šlo, abych tam někomu nerozbil hubu.
Je to zapnutý?
Páni!
Do prdele, to je vejška!
Kurva!
A jak jsme tam tak stáli, pilot začal tím letadlem cloumat.
Do prdele!
- Co to je, kurva? - Do prdele!
A pak z vnitřku letadla začal vycházet kouř.
Hej!
No tak!
Co se to děje, kurva?
Je tam kouř!
Už tak jsem byl posranej,
a pak začne tohle.
V duchu jsem si říkal, že tam umřu.
A pak se tam objeví pilot
a předstírá, že se to snaží uhasit.
Podívá se na Žraloka a říká…
Nejde to uhasit! Hodně štěstí, chlapi!
Musíme skočit! To je požární poplach!
- Do píče! - To byl náš pilot!
Poprvý v životě jsem se rozloučil se životem.
A to mě střelili do hlavy, do obličeje, do krku… Nikdy jsem to nevzdal.
Tam mě to dostalo, měl jsem fakt strach.
Když jsem vyskočil já, skoro jsem se z toho padáku vyvlík.
Nevšiml jsem si, že ty popruhy nemám přes ramena.
A na tom videu je vidět,
jak mi ty popruhy sjíždí z ramen až k loktům.
Pak se mi je podařilo zase nasadit a bum, padák se otevřel.
Panebože!
Modli jsem se.
Říkal jsem si, že si za svý činy smrt zasloužím,
a tak jsem se modlil, abych aspoň skončil v nebi.
Do pekla jsem nechtěl.
Promiň mi, Bože! Promiň!
Tak jo.
Mý srdce!
Mám z toho infarkt. Nemůžu dýchat! Dostaň mě dolů!
No tak, prosím. Dál už nemůžu, končím.
Hotovo!
Vidím Temnýho Žraloka!
Temnej Žralok dělá 360, vole, dívej!
Temnej Žralok, jo!
Dokázal jsi to!
Panebože!
Tati! Dokázals to, tati! Už seš na zemi!
Úsměv!
Jaký to bylo?
Skoro jsem chcípl.
- Nechcípl. - Ale jo.
Ale ne.
Byls devětkrát postřelenej!
Tohle nic nebylo!
Radši bych dalších devět kulek.
To já bych kulku nechtěl.
Málem bylo po mně, přísahám.
Byl jsem pyšnej, že ten strach překonal.
Po tomhle se z něj stal jinej člověk,
měl lepší náhled na život,
vše vnímal pozitivněji.
Opravdu ho to změnilo.
Co naše dohoda, že se mnou budeš tančit Crip Walk?
Tak jo, musíš mi to ale ukázat.
Uvolni se, hejbej nohama a zkus tohleto.
- A takhle. - Jo, Johnny!
- Tak nějak. - Utři si špičky.
A je to.
Sakra! Ale dal jsem to, co?
Dokázalas to!
- Jo, Temnej Žraloku! - Ty vole!
Doufám, že se mi zbarví do bíla a ne do tmava jako vám ostatním.
Dobrý!
Viděl jsem to v Jackassu.
Viděls to v Jackassu?
Ti týpci už to, myslím, nedělají.
Asi takhle nějak…
Ukaž.
Au, kurva! Ty hajzle!
Zatraceně, kámo.
Panebože.
To je ale modrák, kámo.
Vězeňskej oblek.
Vězeňskej oblek to není.
Je to leteckej oblek.
- Prosím? - Leteckej oblek.
Au! Tak dobře!
To bylo 20 litrů prasečího spermatu.
Drž hubu! To nemyslíš vážně!
Krucinál!
Hej, Poopiesi, co to máš na těch tangách?
No, než jsem si to oblík, byl jsem srát a utřel jsem se jen dvakrát.
Měl jsem se utřít třikrát.
Omlouvám se, vážení,
stačilo vám někdy utřít jen dvakrát?
Já těch utření potřebuju tak patnáct.
Hlavní je bezpečnost… Au!
Co to je, kurva?
Panebože!
Já jsem Eric Manaka a tohle je Strachu čelem.
Říkals Felix?
- Lance. - Jo, promiň.
Ne!
No tak, soustřeďte se, chlapi!
Blok.
Zasranej mini Miyagi.
Mini Miyagi, to si piš.
- Trefil jsem tě? - Jo.
- Jak to funguje? - Odjisti, zamiř a střílej.
Kruci! Do prdele!
To se mi líbí.
Musím jít na dámy.
- No super. - Omluvte mě.
Teď musím myslet na baseball.
Vy twerkujete?
Haf. Děkuji.
Samozřejmě že Nick Merlino jede z kopce v cedníku na nudle.
Je v mentálním úpadku.
Můžete mi říct, kdo je silnější?
Já.
- Se Spikem je blbý se prát. - Jo.
Je překvapivě těžký…
se s ním prát, protože je tenkej…
To ne!
Vidíte, jsem silnější!
Ty hajzle.
Dobře, končím.
VĚNOVÁNO VZPOMÍNCE NA RYANA DUNNA
Připomínáme, že kaskadérské kousky ve filmu prováděli profesionálové,
a tak se je pro vaši bezpečnost a bezpečnost vašeho okolí
nepokoušejte napodobovat.
Překlad titulků: Jan Kucherko