Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
JANUAR
2. JANUAR 1991, RIGA
POSEBNE ENOTE OMON NOTRANJEGA MINISTRSTVA ZSSR
SO ZASEDLE TISKARNO,
DA BI USTAVILE TISKANJE ČASOPISOV,
KI SO PODPIRALI NEODVISNOST LATVIJE.
NAPETOST MED ZSSR
IN NOVORAZGLAŠENIMI BALTSKIMI DRŽAVAMI JE DOSEGLA VRHUNEC.
Dokaži, da Bog obstaja. Ne moreš?
Lahko, samo pozorno poslušaj. -Prav, poslušal te bom.
Lahko pa navedem samo znake, v katere verjamem.
Na primer, da ljubezen na tem svetu obstaja.
Posebna vrsta ljubezni? Ne. Ljubezen ima veliko oblik.
Lahko sem plemenit ali pokvarjen.
Neroden ali veličasten. Oblik je veliko.
Kaj pa hrepenenje po ljubezni? Hrepenenje po ljubezni?
In hkrati zanikanje, muke in vera.
Ljubezen obstaja?
Ne vem, če je ljubezen dokaz, da Bog obstaja.
Mogoče ljubezenje Bog.
Jazis!
Posebne enote OMON so napadle tiskarno. Gremo.
Zdaj? -Ne, jutri!
Zmigaj se. Vzemi kamero.
Rabim tisti VHS. -Pusti zdaj videoposnetek.
Ej, nisi končal! Nujno je, posneti moramo.
Naj to dam v eter? -Odjebi.
Jazis! Kaj je zdaj to?
Jazis, odpuščen si!
Jazis!
Ej, ti! Spravi to.
Spravi, sem rekel!
Stran s to kamero, kreten! Stran s kamero!
Spet bomo vzpostavili red.
Ne gestapovski red, ampak potreben red.
Tudi če se bo kaj zgodilo, vam ne bomo nič naredili, brez skrbi.
Skupaj z novinarji smo mirno vse uredili.
Nihče ne bo streljal ali koga ubil.
Živjo. -Živjo.
Ni potrebno vključiti oboroženih sil.
Kaj se je zgodilo?
Prasci iz OMON-a.
Si bil v tiskarni? -Ja. Snemali smo.
Boli?
Si bil tam? Ravno sem slišala po radiu.
Poglej, kaj so tvoji komunisti naredili najinemu sinu.
Si imel mojo kamero? -Ja.
Sram te je lahko, da si še vedno v partiji.
Partija s tem nima nič. -Pa ja.
Ne podpiram posebnih enot OMON-a.
Tvoji komunisti so jih pripeljali sem.
Adijo.
Še eno sporočilo zate.
Če ne boš šel študirat, te bodo vpoklicali v sovjetsko vojsko.
Kaj, če bo spet vojna? Drugi Afganistan ali kaj takega?
To ni tvoj problem.
Moj sin si, je moj problem.
Kaj pa tisto s kinom?
Ravno so odprli novo filmsko akademijo.
Akademijo kulture.
Zakaj ne greš pogledat? -Nima smisla. Bedaste sanjarije.
Zate je vse brez smisla.
Pa tudi, če grem. Novi latvijski Bergman ne bom.
Odvisno od tebe. -Nehaj.
Torej ne boš počel nič? -Bom! V vojsko bom šel.
S tabo nima smisla govoriti.
Nočem, da umreš v državi,
čigar imena ne znam izgovoriti.
Kaj je s tabo? Si v službi prej končal?
Se zavedaš, da je neumno vztrajati v partiji?
Delam, kar morem.
Upal si, da ti bo pomagalo priti na filmsko šolo v Moskvi.
Potem pa nisi šel.
Čemu torej biti komunist?
V Moskvo nisem šel, ker si se rodil ti.
Pridi, greva.
Ti.
Jaz?
Ti.
Kita
je naplavilo na morsko obalo.
Kaj?
Kita je napravilo na morsko obalo.
Nadaljuj.
Dovolj.
Prav, dovolj.
Iveta, dragica. Pokazali ti bomo, kako oponašaš žival.
Mucek, ki pije mleko iz skodelice.
Prav?
Sanjaš, da bi igrala Hamleta ali Jožefa,
pa niti mačke ne znaš igrati. -Pervertit trapasti.
Res je.
Umetnost ni za vsakogar.
Živjo.
Zakaj si sploh igral kita?
To naj bi bila filmska šola,
silijo pa nas izvajati senilne gledališke trike.
In ti si jih izvajal.
Kaj to pove o tebi?
Werner Herzog je nekoč hipnotiziral kokoš. Kaj to pove o njem?
Pojdi z nami.
Jebeš tistega mačka.
To bi si želel.
Rad bi jo videl v Hamletu.
Tvoj kit mi je bil všeč.
Anna.
Moj oče ima volgo. Novejši model.
Res?
Goste imam.
Prav, pridem.
Živjo.
Moja draga hči.
Nisem vedela, da imaš goste. -Pridruži se nam.
To je moja mama. -Zeps.
Lora.
Moj očim. -Jazis.
Dober večer.
V službo moram. -Škoda. Zabava se je ravno začela.
Lepo se imejte. -Adijo, dragi.
Počutite se kot doma. -Hvala.
Bi kaj pojedel? -Sestradan sem.
Živjo. -Živjo.
Živjo. Dober tek.
Bi kaj penečega? -Bi.
Pridi sem.
Rada bi posnela film.
Ničesar drugega si ne želim. Ali film ali smrt.
Z Zepsom...
Snemala sva napad OMON-a na tiskarno.
Resno?
Sta kaj posnela? -Malo.
Snemam tiskarno,
zaslišim avto, se obrnem in vidim policijski avto.
Ven so stopili trije s strojnicami.
Snemam naprej in grem proti njim.
Eden me udari v obraz.
Iz nosu se mi pocedi kri. Drugi zakolne in mi pritisne puško v glavo.
Rada bi to videla.
Vem za neki kraj.
Kje?
Morska obala, nikjer nikogar.
Pravi Tarkovski, samo v Latviji.
Nočeš povedati, kje je?
Začel bom snemati.
Lepo.
Zeps je prasec. Enostavno je.
Ni sam kriv. Lora zna biti zelo vztrajna.
Tvoj očim nima nič proti?
On je šele prasec.
Mama ima rada take tipe.
Kje pa je tvoj oče?
Zapil se je do smrti.
Kaj naj rečem.
Oba starša pijeta. Babice še nisem videl trezne.
Glasba iz "Bolj čudno kot raj?" Kje ste to dobili?
Očim jo je dobil. Ta je iz moje najljubše epizode.
"Ženska te lahko pripelje v drug univerzum."
Ne razumem.
"Včasih pa samo gre."
Ja...
Hecno ime imaš.
Tako je naneslo.
Duhovnik na deželi
me je krstil za Jazepsa.
Očetu ime ni bilo všeč.
Zato me vsi kličejo Jazis. Jazeps...
Kot Jožef iz Biblije.
Krstili so te?
Babica in mama sta hoteli.
Pred očetom sta skrivali.
Komunist je.
Moj očim ni komunist.
Je pa velika živina v KGB-ju.
Podpira gibanje za neodvisnost.
V KGB-ju ga mnogi podpirajo.
Bi šel plavat?
Misliš, v bazenu?
V morju.
Ciao, bambino.
Bal sem se, da ste za danes zaprli.
Ljudje stalno prihajajo. -Je kaj novega?
Nič zate. Trenutno so samo trilerji.
Vzel bom Jarmuschev "Bolj čudno kot raj."
"Raj?" Spet?
Daj mi "Raj." Lahko ti ga posnamem.
S podnapisi? -Jasno.
Daj mi ga.
Kje je Bergmanov, Jazis?
Jutri ga prinesem. -Doplačati moraš za dan več.
Daj, no, Patriks. Itak si ga nobeden ne sposodi.
Gre za princip.
Prinesi mi Bergmana, pa ti dam Jarmuscha.
Vrni mi čik. -Jebi se.
Bodi tiha, prav?
Dober večer, Latvija.
Nisem kupil kondoma.
Lahko ga potegneš ven.
Res? -Če ti bo vstal, seveda.
To je vse?
Pravočasno sem ga vzel ven.
Si prepričan? -Ja.
Prav, tukaj je.
To je samo zahodna propaganda. Služiti v sovjetski vojski je nekaj dobrega.
Postal bo pravi moški. -Kot si ti.
Tu je.
Vrh tvoje komunistične kariere: prodaja kavnih mlinčkov.
Medaljo ti bodo dali za to.
Lahko že prebolita to travmo s kavnimi mlinčki?
Obleci se. K dr. Osvaldsu greva.
Tvoj oče naju bo peljal.
Poskusi izgledati čim bolj nesrečen. -To mi ne bo težko.
Res rad hodim na morje.
Vedno se trudim videti drugi konec.
Iztegni roke.
Zapri oči.
Zdaj pa se s kazalcema dotakni nosu.
Z obema?
Ja. Najprej z desnim. Potem z levim.
Kako je z očetom?
V redu.
Je še pri komunistih?
Naj bo to najino odporniško gibanje.
Da te rešimo.
Depresijo imaš.
Torej, Osvalds.
Klicali so iz baltskega teritorialnega poveljstva.
Vsi naši fantje so nesposobni za vojaško službo.
Kaj je narobe s tem?
Osvalds, odgovori.
Ta mladenič je
popolnoma sposoben.
Oprosti.
Jazis!
Dober dan. -Dober dan.
Samo ne začni, prav?
Ne, Anna. Ne.
Živjo. -Živjo.
Biruta, Anna. Anna, Biruta.
Anna, pridi sem.
Ti si torej Anna. -Ja.
Me veseli. -Enako.
Kako lep plašč. Kaj je to? -Vzela sem ga mami.
Ne, katera žival je to? -Mislim, da je vidra.
Zvežeš mi roke, ko plešem čez cesto,
tvoje solze kapljajo na moja senca.
To je čas, ki postavlja ograje.
Govoriš mi, kateri transparent naj nosim,
tvoji slogani eksplodirajo v moji glavi.
To je čas, ki postavlja ograje...
Kako si?
Na deželi imamo teto, ki ji je ime Anna.
Vzemi.
To je krasna vaja za tvoje boke.
Vidiš?
Končalo bi v puščavi.
Ali v kamnolomu.
In potem pride smrt s plinsko masko.
Gledal sem že smrt. Brez mask. -Gledal si smrt?
Ja. Na babičini kmetiji.
Ko so klali prašiča.
Plinska maska je kliše.
Ti se z njim jasno strinjaš. -Ker spiš z njim.
Če že moraš vedeti, se nisva niti poljubila.
In kaj še čakata?
No, povej.
Povej. -Lačna sem.
Kaj je zdaj to? Poklical bom policijo!
Živjo, mama. -Dober dan.
Pozdravljena, pozdravljena.
Dober dan. -Dober dan, dober dan.
Živjo, babica.
Ljubi vnuk! Niti spoznala te nisem. Kako velik si že.
V temi smo. Vsak mora misliti nase.
Veliko nas je.
Čutim, da ves svet upa na to. Celo ti.
Podnieks je dober.
Rad bi snemal take filme.
Halo. Lahko ga osebno spoznamo.
In kako bi ga lahko?
Pokličimo ga in vprašajmo za mnenje o našem delu.
Anni se zdi, da nekaj manjka, in preprosto pokliče Jurisa Podnieksa.
Tukaj je.
Ne, hvala.
Jaz sem vas poklicala.
Prižgimo eno.
Kaj vam predstavlja ta modra barva?
Upanje?
Svobodo?
Kavbojke.
Kavbojke?
Jasno.
Tudi kavbojke dajejo upanje.
Da dobiš tak material,
se moraš čim bolj približati dogajanju.
Sicer samo od daleč opazuješ.
Gledalcu moramo dogajanje tako približati, da ne ostane ravnodušen.
Kaj še imate?
Daj gor drugega.
Kako dolgo bomo gledali to pokrajino?
Nekaj se mora zgoditi.
Nekdo se mora prikazati.
Nič ne manjka, vse je.
Je res?
V tvoji glavi mogoče.
Toda to moraš prenesti na platno.
Hvala.
Naslednji.
Daj mojega.
Jurisu je bil zelo všeč moj glasbeni video.
Išče pomočnika.
Ponudil mi je delo.
Delala boš z njim?
Ja. V njegovem filmskem studiu.
Čestitam.
Na Anno!
Anna, ne pozabi nas navadnih smrtnikov. Še vedno smo človeška bitja.
Usmili se nas. -Samo pomočnica bom.
Tudi Fassbinder je začel kot pomočnik.
In umrl zaradi prevelikega odmerka. -Trudila se bom, da jaz ne bom.
Ko bom svetovno znana kultna filmska režiserka.
Kit. Kaj pa je?
Utrudil sem se.
Ne nori. Kaj je?
Razmišljam, zakaj...
Zakaj je izbral tebe?
Oprosti, da ni tebe. Oprosti, da se mi je zgodilo nekaj lepega.
Veš, da so to moje sanje. -Kot tvoji trapasti glasbeni videi?
Jazis.
Pojej kaj.
Na štedilniku je juha. Topla je še.
Ne greš. -Ja, grem.
SVOJEGA SINA NE DAM SOVJETSKI VOJSKI
Ne vemo, kako se bo končalo.
Zakaj bi šel na shod? -Nehaj sitnariti.
Ti imaš svoje demonstracije, jaz svoje.
Pred Vilno so tanki, ti pa si še vedno z Interfrontom.
Jazis?
Ta družina me kar naprej preseneča.
Včeraj sploh ni šel ven?
Niti predvčerajšnjim.
Kaj ti je rekel? -Nič. Ne govori z mano.
Prav. Adijo. -Adijo.
Anna.
Dober dan. -Dober dan. Je Anna doma?
Zjutraj je šla v Vilno. S tistim slavnim režiserjem.
V Vilno?
Ja. Njegov film predvajajo.
V popolnem molu vozijo vlaki in avtobusi
V popolnem molu moreče listje pada v vetru
V popolnem molu plešem za denar
V popolnem molu plešem
Bele rjuhe svetijo v temi, mrzle so moje oči
Mrzle moje roke, mrzle moje ustnice, mrzel jaz
Prosim, ne hodi stran, ne hodi stran, ne hodi
Ne hodi stran, ne hodi stran, ne hodi
Kaj počneš tukaj?
Samo opravičil bi se. Vem, da sem se obnašal kot idiot.
Ja.
Anna? -Že grem, ja.
Počakamo te v avtu.
Čakajo te? -Ja. Delam.
Na projekcijo Jurisovega filma gremo. -Z vsemi kamerami?
Zakaj si prišel? -Saj sem rekel. Da se opravičim.
Hotel si se samo prepričati, ali seksam z Jurisom.
Kaj? Kaj noriš?
Ne bi smel priti.
Tukaj sem, ker mi to veliko pomeni.
Ti pa prideš kot kakšen paranoičen ljubimec.
Samo... -Veš, kaj?
Mene in sebe smešiš.
Anna. -Ja.
Pojdi domov.
Fašisti! Fašisti!
Sram vas bodi!
Litva! Litva!
Umrlo je trinajst ljudi.
To je Podnieksov posnetek.
Mimogrede, živjo. Kje si bil?
Se obrača na državljane SSSR z besedami:
"Dogodki v Litvi so tragedija za vse sovjetske narode."
Prve žrtve v Litvi. Umrlo je trinajst ljudi.
144 je ranjenih, med 100 težko ranjenih.
Od ponedeljka 14. januarja je v Litvi razglašena splošna stavka.
Mama, nehaj. Živ sem.
Anna je umrla.
Kaj?
Naša teta.
Nikoli ne bomo prišli iz Rige.
Interfrontu to ni všeč, ne? -Kaj?
Razmišljam o pogrebu tvoje tete.
Nočem zamuditi.
Odpusti moje grehe,
o, Gospod, usmili se nas,
usmili se nas grešnikov.
Slava Očetu, Sinu
in Svetemu duhu.
O, Gospod, usmili se nas,
usmili se nas grešnikov.
Na predvečer tvojega rojstva sem imela nenavadne sanje.
Zjutraj me je poklical tvoj oče.
"Biruta je rodila fantka."
Pozabila sem že na to.
Vedela sem, da bo nekaj posebnega.
Jazeps hoče snemati filme.
Kar naprej prenaša okrog očetovo staro kamero.
Nehaj. -Kaj?
Celo Podnieksa je spoznal.
Imaš mogoče tudi punco v Rigi, Jazeps?
Ne, nimam. -Povej jim.
Ime ji je Anna. -Anna? Kot tvoji teti.
O, Gospod, usmili se nas.
Babi?
Babica?
Kaj si videla?
Kje?
V tistih sanjah.
Zaspi, sine.
Jutri bo težak dan.
K tebi kličem, Gospod,
usliši me in reši me.
Dobri Gospod Jezus, vzemi jo k sebi.
Vzemi jo, ki je zapustila ta svet.
Iskreno verjamemo, da bo naša bodoča vojska trdna.
Organi pregona se ne bodo uklonili apelom k demokraciji.
Ostali bodo zvesti svoji dolžnosti
in pravim interesom baltskih republik ZSSR.
Poglejmo, kaj imamo.
To je mali čudež.
Mlad človek brez duševnih težav.
Prostovoljno je prišel v naborni center.
Vesel sem, da si prišel.
Prasec si, da ignoriraš prijatelje.
Kje je Anna?
To je bilo pa hitro.
Jebiga. -Ja, jebiga.
Jebeš njo in njeno mamo.
Slaba novica. Vpoklicali so me. -V rusko vojsko?
Na barikadah imamo svojo vojsko. -Čemu?
Greva? -Z množico?
Idiot.
Daj čik.
Če si ti pustil njo, bova kupila šampanjec, če je ona tebe, konjak.
Poglejmo. Zelena tarkuna.
Ti mater. Vidiš?
Dobra stara tarkuna. -Tarkuna, prijatelj.
Ciao, bambino. Trčimo.
Dajmo.
Ogabno. Poplaknimo jo.
Daj mi.
Vse dobre stvari so tri.
Jebeni Rusi.
-Je to to? -Spet nas bodo pošiljali v Sibirijo.
Gorbi je tak demokrat.
Ne bodo spustili Baltika.
Tankov ne bodo poslali. -Kdo ve.
Upajmo, da se vodka ne bo podražila.
Parkelj sem, parkelj tja.
Parkelj sem, parkelj tja...
Čakaj. Kako je že ime tisti češki režiserki?
Věra Chytilová. -Ja. Film govori o nas.
Ampak mi ne bomo umrli. -Kako se je končal?
Trčimo.
Naši umirajo, ta pa stopi v sovražnikovo vojsko.
Zmešan je. Priti hoče v OMON.
OMON-ov onanist...
Sploh ne deluje kot vojak.
Imaš britvico? -V kopalnici.
V vojski te bodo itak pobrili.
Ne bom se tu bril.
Ne bodi reva. To bo prva vojaška izkušnja.
Čakaj, kamero imam. Posnemimo ga.
Dajmo.
Kot v Kubrickovem Full Metal Jacket.
Ja! -Gremo v mojo sobo.
Tesno se privij k meni, če hočeš biti svoboden
Svoboda je suženjstvo, tudi če je ni
Pomagaj mi biti svobodna v mojem ujetništvu
Pomagaj mi pobarvati svet, ne da bi barve poznal
Ubogaj moj nasvet, ne govori nič
Poglej me od blizu z zaprtimi očmi
Še vedno je upanje, tudi če upanja ni
Da v temi noči boš videl svetel dan...
Kje je Patriks?
Tako mlada sva.
Kaj ji je? -Vedno joka.
Kje je Patriks? -Šel je v kiosk.
Dobro jutro. -Dobro jutro.
Za barikade?
Ja, moškim bom nesla jesti.
Te ni strah? -Ne. 50 let sem čakala na to.
Moj vnuk je tvojih let. Raje umrem, kot da služi v ruski vojski.
Dva policijska avtomobila sta bila, rumena z modrimi črtami.
Ven je skočilo osem ali devet ljudi.
V črnih baretkah in maskirnih oblekah.
Začeli so streljati v zrak.
Enega ali dva voznika so surovo zvlekli iz tovornjakov in ju pretepli.
Oprosti.
Povej Patriksu, da sem vzel njegovo kamero.
PRIKLJUČITEV ZSSR
Izvolite palačinke. Vzemite. -Hvala.
Izvolite. -Dobro je, da držimo skupaj.
Stran s kamero. Rabili bomo prostor na ulici.
Čim bolj nazaj. Pomagal ti bom.
Umakni se.
Sem!
Naravnost. Sem.
Ne tako. -Vzorec ribje kosti mora biti.
Umaknite se. Stran!
Stoj!
Vzorec ribje kosti smo uporabljali v Kabulu.
Večkrat sem to videl.
Tu bom stal.
Vzemi. -Pomagaj mi jih nesti gor.
Ne koplji jih tukaj na Vrhovnem sovjetu.
Z mano je.
Vojska je proti nam.
Ubogali bodo ukaze.
Zagotoviti moramo, da bo Vrhovni sovjet deloval čim dlje.
Zato smo ustanovili obrambni komite.
To je dobro. Položi sem.
Srečno. -Dober dan.
Živjo.
Srečno. Tu je lepo toplo.
Kaj dela tu Podgana? -Moj specialist je.
Na sestanku obrambnega komiteja? -Ja.
Kaj čakamo?
Ste vi Annin oče? Kako je z njo? -Ne vem, ne poroča mi.
Zakaj ste še tukaj?
HOČEMO NEODVISNO LATVIJO! RDEČA ARMADA, DOMOV!
SVOBODA ZA BALTIK
Niso mogli začeti konstruktivnega pogajanja.
Predstavnika, ki sta prinesla ultimata
vladi in parlamentu, sta bila
sekretar Komunistične partije g. Potreki
in g. Kuzmin iz teritorialnega poveljstva.
Kot je dejal g. Gorbunov, so prisluhnili vsem stališčem...
Gremo.
Ej, filmar.
Rabiš prenočišče?
Kaj je narobe s tabo?
O, pizda.
Dobro.
Živjo. -Živjo.
Snemaš?
Samo zapisujem si.
Nič več Tarkovskega.
Upam, da ne zaradi mene.
Ne.
Spoznal sem, da so bile samo neumne sanje.
Delal sem se, da sem nekaj, kar nisem.
Res? Vse je bila laž?
Tudi midva?
Ja.
Škoda, da tako čutiš.
Celo pogrešam te.
Prav.
Iti moram.
Vrgli so me iz spalnice.
S sovražnikom ne delim postelje.
Ne, hvala.
Odlično.
Ne razumem.
Česa?
Kako si po tistem, kar je bilo v Vilni, še lahko komunist?
In po tem tukaj.
Kako jih lahko še naprej podpiraš?
Tega ne podpiram.
Potem pa pojdi iz stranke.
Ne morem.
Zakaj ne?
Tvoji mami ne smem dati prav.
Čaj?
Vrata avtobusa so odprta...
Pridi domov.
Mama, obeh sem vaju sit.
Živim v Latviji. Tu imam družino. Iz Belorusije sem. Na vaši strani.
Kako je v vaši domovini?
V Belorusiji česa takega ni.
Hvala. -Prosim.
Se nam boš pridružil?
Barikade so opravile svoje.
Počasi jih je treba podreti.
Pojdite vsi domov.
Kaj pomeni iti domov?
Kaj pa smo tu počeli? -Morali bi biti na naši strani.
Če to hočejo...
Ne razumem. Zakaj smo prišli sem?
Čakaj. Greš? -Ja, konec je.
Ni konec. Se hecaš?
Pojdi po stvari.
Si v redu? -Ne, nisem.
Ne bomo odšli!
Ostali bomo tu.
Ne bomo odšli.
Vsi moramo domov.
Nikoli ne bom ugotovil, kdo sem.
Napadajo ministrstvo za notranje zadeve!
Izginite iz Latvije! Spizdite!
Na pomoč! Tu je nekdo ranjen.
Daj mi roko.
Rešilec!
Tam je rešilec!
Z vami grem.
ZA VSE FILMARJE, KI SO UMRLI MED SNEMANJEM NAŠE ZGODOVINE
MEDIATRANSLATIONS