Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Я Н У А Р И
2 януари 1991 г., Рига.
Спецчастите ОМОН от Съветския съюз
окупират печатницата, за да спрат издаването на вестници,
подкрепящи латвийската независимост.
Напрежението между СССР и новопоявилите се балтийски държави
достига връхната си точка.
Докажи, че Бог съществува! Не можеш ли?
Мога, но слушай много внимателно! - Добре ще те изслушам.
Но мога да покажа само знаците, в които вярвам.
Например това, че любовта съществува на този свят.
Някаква специална любов ли? - Не, любовта има много форми.
Може да е възвишена и низка,
странна и величествена. Всякаква.
Ами желанието за любов?
И същевременно отрицанието, терзанието и вярата?
Съществува ли любовта?
Не съм сигурен дали любовта доказва съществуването на Бог.
Може би любовта е Бог.
Язис!
ОМОН нападат издателството. Хайде!
Сега ли? - Не, утре.
Тръгвай! Вземи камерата!
Касетата ми трябва. - Забрави проклетата касета!
Не си свършил работа! - Спешно е. Трябва да снимаме.
Искаш ли да пусна това в ефир? - Разкарай се!
Язис, какво беше това?
Язис, уволнен си!
Язис!
Махни това!
Казах да го махнеш. - Махни камерата!
Ще възстановим реда.
Не ред от типа на Гестапо, а такъв, какъвто трябва да бъде.
Дори да стане нещо, няма да ви нараним. Спокойно!
Заедно с журналистите мирно се справихме с всичко.
Никой не стреля. Никой не убива никого.
Здравей. - Здрасти.
Няма нужда да се намесват въоръжени сили.
Какво стана? - Копелетата от ОМОН.
При издателството ли беше? - Да. Снимахме.
Боли ли?
Беше ли там? Току-що чух по радиото.
Виж какво са направили твоите комунисти на сина ни!
Камерата ми с теб ли беше? - Да.
Срамота е, че още си в партията.
Партията няма нищо общо. - Да бе!
Не подкрепям ОМОН.
Комунистите ти ги доведоха.
Чао.
Дойде още една призовка от военните.
Ако не се запишеш в университет, ще те вземат в армията.
Ами ако започне нова война? Пак в Афганистан или нещо такова.
Не е твой проблем. - Син си ми, така че е мой проблем.
Ами онова с киното?
Наскоро отвориха нова киноакадемия. - Академия на културата.
Защо не идеш да видиш? - Няма смисъл. Глупава мечта е.
За теб всичко е безсмислено.
Какво като отида? Да не би да стана латвийският Бергман?
Само от теб зависи. - Престани!
Нищо ли няма да правиш? - Ще правя. Ще ида в армията.
Няма смисъл да говоря с теб.
Не искам да те убият в държава, чието име дори не мога да произнеса.
Какво става? По-рано ли свърши работа?
Осъзнаваш ли, че е глупаво да оставаш в партията?
Правя каквото мога. Ясно ли е?
Уж за да ти помогне да влезеш в киноакадемията в Москва,
но ти не отиде.
Тогава какъв е смисълът да си комунист?
Не отидох в Москва, защото се роди ти.
Да тръгваме!
Ти.
Аз ли? - Ти.
Кит, заседнал на плажа.
Какво?
Кит, заседнал на плажа.
Давай!
Достатъчно!
Добре. Стига!
Ивета, мила! Ще ви покажем как се прави импровизация на животно.
Коте, което пие мляко от купичка.
Разбра ли?
Мечтаете да играете Хамлет, а не можете да изиграете дори едно коте.
Тъп перверзник.
Да, изкуството не е за всеки.
Здрасти.
- Защо изобщо изигра кита?
Това уж е филмова академия,
а ни карат да правим тези малоумни театрални упражнения.
Въпреки това ти го направи.
Какво говори това за теб?
Вернер Херцог веднъж хипнотизирал пиле. Какво говори това за него?
Ела с нас!
Майната му на това коте!
Ще ти се.
Искам да видя как ще изиграе Хамлет.
Твоят кит ми хареса.
Ана!
И баща ми има волга. По-нов модел.
Така ли?
Имам гости.
Добре. Ще дойда.
Здрасти. - Милата ми дъщеря.
Не знаех, че ще имаш гости. - Ела при нас!
Това е майка ми. - Лора.
Това е доведеният ми баща. - Добър вечер.
Трябва да тръгвам за работа. - Жалко. Партито тъкмо почна.
Приятна вечер. - Чао, мили.
Чувствайте се като у дома си. - Благодаря.
Искате ли нещо за ядене? - Умирам от глад.
Здравей. Добър апетит!
Искаш ли шампанско? - Да.
Ела!
Искам да направя филм.
Не искам нищо друго. Ако не снимам, по-добре да умра.
Аз и Зепс снимахме как ОМОН нападат издателството.
Наистина ли?
Засне ли нещо? - Малко.
Снимам си аз сградата на издателството
и чувам да пристига кола. Обръщам се и виждам, че е полицейска.
От нея слизат трима с автомати.
Продължавам да снимам и тръгвам към тях.
Единият ме удря в лицето.
От носа ми потича кръв. Другият псува и опира оръжие в главата ми.
Искам да изгледам това.
Имам и едно място.
Къде?
Пуст плаж.
В стила на Тарковски е, но в Латвия.
Не искаш да ми кажеш ли?
Скоро започвам да снимам.
Прекрасно.
Зепс е кучи син. Такъв си е.
Вината не е съвсем негова. Лора може да е доста напориста.
Пастрокът ти не се ли дразни?
Той е голямо копеле.
Майка ми харесва такива.
Къде е баща ти?
Умря от пиене.
Какво да ти кажа...
И двамата ми родители пият. Не съм виждал баба си трезвена.
Музиката от "По-странно от Рая". Откъде я намери?
Пастрокът ми го уреди. Това е от любимият ми откъс.
"Една жена може да те заведе в друга вселена".
Не разбирам.
"Но понякога просто си тръгва".
Да.
Името ти е странно.
Историята е следната...
Селският свещеник ме е кръстил Язепс,
но на баща ми не му харесало.
Затова всички ме наричат Язис.
Язепс...
Като Йосиф от Библията.
Кръщаван си, така ли?
Баба ми и майка ми са го искали,
но го пазели в тайна от баща ми.
Той е комунист.
Пастрокът ми не е комунист,
но е голяма клечка в КГБ.
Поддръжник е на движението за независимост.
В КГБ има много поддръжници.
Искаш ли да поплуваме?
В басейна ли?
В морето.
Опасявах се да не си затворил. - Постоянно идват хора.
Има ли нещо ново? - Не и за теб. Само трилъри.
Ще взема "По-странно от Рая". - Пак ли?
Дай ми "По-странно от Рая"! Мога да ти направя копие.
С дублаж ли? - Разбира се.
Просто ми го дай!
Добре, Язис. Къде е филмът на Бергман?
Ще го донеса утре. - Трябва да платиш за още един ден.
Стига, Патрикс! И без това никой не го взема.
Принципите са си принципи. Като го донесеш, ти давам филма на Джармуш.
Върни ми цигарата! - Разкарай се!
Тихо!
Добър вечер, Латвия.
Не купих презерватив.
Може просто да го извадиш.
Наистина ли? - Стига да можеш да го вдигнеш.
Това ли беше?
Извадих го навреме.
Сигурен ли си? - Да.
Добре. Тук е.
Това е западна пропаганда. Добре е да служиш в съветската армия.
Така ще стане истински мъж. - Като теб ли?
Ето. Върхът на комунистическата ти кариера - продаваш мелачки за кафе.
Ще ти дадат орден за това.
Няма ли да спрете с тези драми с мелачките?
Облечи се! Отиваме при доктор Освалдс.
Баща ти ще ни закара.
Опитай се да изглеждаш възможно най-нещастен!
Ще се справя.
Много ми харесва да гледам морето.
Винаги се опитвам да видя другия бряг.
Изпъни ръце!
Затвори очи!
Сега пипни носа си с показалец!
И с двата ли? - Да. Първо с десния, после с левия.
Как е баща ти? - Добре е.
Още ли е при комунистите?
Нека възприемем това като нашето съпротивително движение.
Хайде да те махнем от пангара!
Имаш депресия.
Освалдс, обадиха ми се от балтийското военно окръжие.
Оказва се, че всичките ни момчета са негодни за служба.
На този какво му има?
Освалдс, отговори ми!
Този младеж е напълно здрав.
Съжалявам.
Язис!
Добър ден. - Здравейте.
Само не започвай!
Не, Ана. Не.
Здравейте. - Здравейте.
Бирута, Ана. Ана, Бирута.
Ана, ела!
Значи ти си Ана. - Да.
Приятно ми е. - И на мен.
Прекрасно палто. Какво е? - Взех го от майка ми.
Имах предвид от какво животно е. - Мисля, че е от видри.
Как сте?
Имаме леля в провинцията, която се казва Ана.
Хвани тук!
Това е чудесно упражнение за хълбоците.
Виждаш ли?
Ще свърши в пустиня
или на каменна кариера.
И после смъртта идва с противогаз.
Виждал съм смъртта. Няма противогаз.
Виждал си смъртта ли? - Да, във фермата на баба ми.
Когато колехме прасе.
Противогазът е клише.
Ясно е, че ще се съгласиш с него. Спите заедно.
Ако искаш да знаеш, дори не сме се целували.
Какво чакате?
Давайте!
Хайде! - Знаете ли какво? Умирам от глад.
Какво става тук? Ще викна милицията.
Здравей, мамо. - Добър ден.
Здравейте, здравейте.
Добър ден. - Добър ден, добър ден.
Здравей, бабо.
Милото ми внуче. Не можах да те позная. Много си пораснал.
В неведение сме. Всеки трябва да се погрижи за своето.
Много сме.
Струва ми се, че целият свят се надява на това. Дори ти.
Подниекс е голяма работа.
Ще ми се да снимам такива филми.
Слушайте! Може да се срещнем с него.
Как ще стане това?
Да му се обадим и да поискаме мнението му за работата ни!
На Ана й се струва, че нещо липсва, и просто ще звънне на Юрис Подниекс.
Ето го.
Не, благодаря.
Аз ви се обадих.
Да изпушим една цигара!
Какво значи за вас синият цвят?
Надежда ли? Свобода ли?
Дънки.
Дънки ли?
Разбира се.
Дънките също ти дават надежда.
Когато снимаш такъв материал,
трябва да се приближиш максимално до събитието.
Иначе само гледаш от разстояние.
Трябва толкова да приближим зрителя, че да не остане безразличен.
Какво друго имате?
Пусни другия!
Докога ще гледаме тази природна сцена?
Нещо трябва да се случи.
Някой трябва да се появи.
Нищо не липсва. Всичко е там.
Така ли?
Може би в главата ти.
Трябва да го прехвърлиш на екрана.
Благодаря.
Следващия.
Пусни моя!
Юрис много хареса музикалния ми клип.
Търси си асистент.
Предложи ми позицията.
Ще работиш с него ли?
Да, в студиото му.
Поздравления.
За Ана!
Ана, не забравяй нас - смъртните! Още сме човешки същества.
Смили се над нас! - Ще бъда само асистент.
И Фасбиндер е почнал като асистент.
И е умрял от свръхдоза. - Ще гледам да избегна това.
Когато стана световно известен култов режисьор.
Кит, какво стана?
Уморих се. - Стига глупости! Какво има?
Чудя се защо...
Защо избра теб?
Съжалявам, че той избра мен.
Съжалявам, че ми се случи нещо хубаво.
Знаеш, че това ми е мечта. - Като тъпия ти музикален клип ли?
Язис!
Хапни нещо!
Супата е на печката. Още е топла.
Няма да отидеш. - Ще отида.
Не давам сина си на съветската армия.
Не знаем какво ще стане.
Защо ще ходиш на онзи митинг? - Стига си ми опявала!
Ти имаш своята демонстрация, аз - моята.
Пред Вилньос има танкове, а ти още си в Интерфронт.
Язис?
Това семейство продължава да ме изненадва.
Вчера не излезе ли? - Не. Нито онзи ден.
Какво ти каза? - Нищо. Не говори с мен.
Добре. Чао. - Чао.
Ана!
Здравей. - Добър ден. Ана вкъщи ли е?
Тази сутрин замина за Вилньос с онзи известен режисьор.
За Вилньос ли? - Да. Ще прожектират новия му филм.
Какво търсиш тук?
Просто исках да се извиня. Знам, че се държах като тъпак.
Да.
Ана? - Да, идвам.
Ще те чакаме в колата.
Чакат ли те? - Да, имам работа.
Отиваме на прожекция на филм на Юрис.
С всички тези камери ли?
Защо дойде? - Казах ти, че да се извиня.
Искаше да провериш дали се чукам с Юрис.
Какво?! Какви ги говориш?
Не биваше да идваш.
Тук съм, защото това е важно за мен.
Ти се появяваш ей така като параноично гадже.
Аз просто... - Знаеш ли какво?
Посрамваш и двама ни.
Ана! - Да.
Просто си върви вкъщи!
Фашисти!
Засрамете се!
Литва, Литва!
Тринайсет души са загинали.
Това са кадри на Подниекс.
Между другото, здравей. Къде се изгуби?
... отправят молба към гражданите на СССР с думите:
"Събитията в Литва са трагедия за всички съветски граждани".
Първи жертви в Литва. Тринейсет души загинаха.
Пострадали са 144, от които 100 са в тежко състояние.
От 14 януари в Литва е обявена обща стачка.
Стига, мамо! Жив съм.
Ана е умряла.
Какво?!
Леля ни.
Никога няма да се измъкнем от Рига.
На Интерфронт не им харесва, нали? - Какво?
Замислих се за погребението на леля ни.
Не искам да закъснеем.
Изчисти прегрешенията ми!
Боже, имай милост към нас!
Смили се над нас - грешниците!
Хвала на Баща, Сина
и на Светия Дух.
Боже, имай милост към нас!
Смили се над нас - грешниците!
През нощта, преди да се родиш, имах необичаен сън.
На другата сутрин баща ти ми се обади:
"Бирута роди момченце".
Бях забравила това.
Знаех, че ще е специален.
Знаеш ли какво? Язепс иска да снима филми.
Постоянно мъкне навсякъде старата камера на баща си.
Престани! - Какво?
Дори се срещна с Подниекс.
Язепс, може би си имаш и някое момиче в Рига, а?
Нямам. - Хайде! Кажи им!
Казва се Ана. - Ана ли? Като леля ти.
Боже, имай милост към нас!
Бабо?
Какво си видяла?
Къде?
В онзи сън.
Заспивай!
Утре ще е тежък ден.
Боже, отправям глас към Теб.
Чуй ме и ме спаси!
Иисусе, смили се над нея!
Смили се над починалата!
Истински вярваме, че бъдещата ни армия е непоклатима.
Правоохранителните органи няма да се поддадат
на тези демократични молби.
Ще останат верни на служебния си дълг
и на истинските интереси на балтийските народи.
Да видим какво имаме тук!
Това си е просто чудо.
Психически здрав младеж
решава по собствено желание да дойде при военните.
Радвам се, че дойде. - Копеле, зарязваш приятелите си.
Къде е Ана?
Бързо приключи.
Майната му! - Да, майната му!
Майната й на нея и на майка й!
Лоша новина. Взеха ме войник. - В руската армия ли?
Нашата армия е на барикадите. - Какъв е смисълът?
Да тръгваме! - С тълпата ли?
Идиот.
Дай ни цигара!
Ако ти си я зарязал, ще купим шампанско.
Ако тя те е зарязала, ще купим коняк.
Вижте каква пиячка имаме - зелен тархун!
Да си го начукам! Виждаш ли?
Добрият стар тархун.
В центъра!
Хайде!
Отвратително! Да отмием вкуса!
Дай малко!
Три пъти за късмет.
Шибани руснаци!
Пак ще ни пратят в Сибир.
Горбачов е голям демократ.
Няма да оставят балтийските страни на мира.
Няма да пратят танкове. - Кой знае?
Дано водката да не поскъпне.
Копито тук, копито там.
Чакай! Как се казваше онази чешка режисьорка?
Вера Хитилова. - Да. Това е филм за нас.
Но ние няма да умрем. - Как свърши?
В центъра.
Нашите момчета падат, но този отива в армията на врага.
Луд е. Иска да бъде в ОМОН. - Онанист от ОМОН.
Изобщо не прилича на войник.
Имаш ли самобръсначка? - В банята е.
В армията и без това ще ти обръснат главата.
Няма да го направя тук.
Не се дърпай! Това ще е първият ти досег с армията.
Чакайте! Имам камера. Да го снимаме! - Хайде!
Като във филма на Кубрик за бойното снаряжение.
Да. - Да идем в стаята ми!
Къде е Патрикс?
Толкова сме млади.
Какво й има? - Тя постоянно плаче.
Къде е Патрикс? - Отиде в павилиона си.
Добро утро. - Добро утро.
За барикадите ли е? - Да, нося храна на мъжете.
Не те ли е страх? - Не. От 50 г. чакам това.
Внукът ми е на годините ти. По-скоро ще умра,
отколкото да го пусна в руската армия.
Имаше две полицейски коли - жълти със сини ленти.
Изскочиха осем-девет мъже.
Бяха с черни барети и камуфлаж.
Започнаха да стрелят във въздуха.
Един-двама шофьори бяха брутално издърпани от камионите и пребити.
Извинявай.
Кажи на Патрикс, че взех камерата му!
Ето палачинки. Вземете си! - Благодаря.
Хубаво е, че заедно се изправяме пред това.
Махни тази камера! Трябва да преградим улицата.
Дай назад възможно най-много! Аз ще ти помогна.
Дръпнете се!
Насам!
Завий насам!
Не така. - Трябва да са наредени на зигзаг.
Дръпнете се оттам!
Стоп! - Редяхме на зигзаг в Кабул.
Виждал съм го няколко пъти.
Ще застана тук.
Вземи ги! Помогни ми да ги занеса горе!
Не ги оставяй тук - в сградата на Върховния съвет.
Той е с мен.
Срещу нас има въоръжени сили.
Те ще се подчинят на командите.
Трябва да подсигурим възможно най-дълго
работата на Върховния съвет.
Затова сформирахме Комитета по сигурност.
Добре. Остави го там!
На добър час! - Добър ден.
Здравейте.
Успех! Тук е приятно и топло.
Защо Рат е тук? - Той е мой специалист.
В Комитета по сигурност ли? - Да.
Какво чакаме?
Вие сте пастрокът на Ана. Как е тя? - Не знам. Не ми дава отчет.
Защо си още тук?
Искаме да живеем в независима Латвия.
Свобода на Прибалтика.
Не успяха да започнат конструктивни преговори.
Обръщения с утлиматуми към правителството и парламента
направиха секретарят на Комунистическата партия г-н Потреки
и г-н Кузмин от балтийското военно окръжие.
Както каза г-н Горбуновс: "Всички гледни точки бяха чути".
Хайде!
Ей, кинаджията!
Имаш ли къде да нощуваш?
Какво ти е?
Мамка му!
Добре.
Здрасти. - Здрасти.
Снимаш ли?
Просто си водя малко бележки.
Приключих с Тарковски.
Надявам се да не е заради мен.
Не.
Осъзнах, че това бяха само глупави мечти.
Правех се на такъв, какъвто не съм.
Наистина ли? Всичко беше фалшиво ли?
Дори това между нас ли?
Да.
Жалко е, че го чувстваш така.
Дори ми липсваш.
Добре.
Трябва да тръгвам.
Бях изгонен от спалнята.
Няма да деля леглото си с враг.
Не, благодаря.
Чудесно.
Не разбирам.
Кое?
Как може още да си комунист след станалото във Вилньос?
След случващото се тук, а?
Как може още да ги подкрепяш?
Не подкрепям това.
Тогава зарежи партията!
Не мога.
Защо?
Не мога да оставя майка ти да стане дясна.
Искаш ли чай? - Вратата на автобуса е отворена.
Ела си вкъщи!
Мамо, достатъчно ви търпях двамата.
Живея в Латвия. Имам семейство тук. От Беларус съм. Подкрепям ви.
Какво е положението в родината ви?
В Беларус не става нищо такова.
Благодаря. - Моля.
Ще се присъединиш ли към нас?
Барикадите свършиха своето.
Трябва постепенно да бъдат махнати.
Прибирайте се по домовете!
Какво значи да се прибираме?
Какво правехме тук? Те трябваше да са на наша страна.
Не разбирам. Защо дойдохме тук?
Чакай! Тръгваш ли си? - Да, приключи.
Не е приключило. Шегуваш ли се?
Иди да си вземеш нещата!
Добре ли си? - Не съм.
Няма да си ходим.
Оставаме тук.
Няма да си ходим.
Всички трябва да се прибираме.
Никога няма да разбера кой съм.
Нападат Министерството на вътрешните работи .
Напуснете Латвия! Разкарайте се!
Помогнете! Има ранен.
Дай ръка!
Линейка!
Има линейка.
Идвам с теб.
Посвещава се на всички кинотворци,
които загинаха, докато документираха историята ни.
Превод ИВАЙЛО МАРКОВ
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО