Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
Åh gud! Hej, Los Angeles!
Hvad?
Lad mig høre jer. Lidt mere.
Lidt mere. Sådan.
Åh gud. Hej, venner.
Jeg er så glad for at være her. Jeg ved, hvad I tænker.
"Gud, vi vidste ikke, at han også var flot."
Meget modigt er jeg det. Komikere kan være lækre nu.
Komikere kan faktisk være en vision.
Jeg repræsenterer dem i aften.
Jeg er så glad for at være i Los Angeles, mit nye hjem.
I er utrolige.
En af de store fordele ved dette job er, at jeg rejser meget,
men jeg kan ikke altid tage til fantastiske byer.
Mit sidste show var faktisk i Boise, Idaho.
Et "juhu". Okay.
Vi er lidt uenige.
Nej, det var fint. Jeg morede mig i Boise. Der er ikke mange asiater i Boise.
Det fandt jeg ud af, da jeg gik på P.F. Chang i Boise, Idaho.
Ud fra måden folk reagerede på mig, da jeg gik ind på den restaurant,
ville man tro, jeg var selveste P.F. Chang.
Det var psykotisk.
Folk løb rundt i restauranten.
"Skal vi knæle?" "Jeg ved det ikke."
"Jeg har aldrig set en tæt på før."
Jeg gik rundt, som om jeg var en prins, der vendte hjem til mit kongerige.
"Alt, hvad lyset skinner på, er mit.
Jeg er ikke min far. Jeg er Kyle Chang.
Vi gør tingene anderledes. Først fjerner vi al fusionsmad.
Alle tilbage til jeres eget land!"
I er kloge. Fedt.
Det elsker jeg. I har en kandidatgrad.
Jeg talte med en af tjenerne på P.F. Chang:
"Hvor er du fra?" "Jeg bor i Los Angeles."
Det er ikke fis. Hun sagde straks:
"Nå, Boise har også meget at byde på."
"Ja, kælling. Jeg står i en P.F. Chang's."
Hvad kan jeg ellers forlange?
"Har I en Shanghai-burger?
Giv mig den."
Jeg elsker at rejse, men… Jeg tror, jeg kender svaret.
Er der bøsser og lesbiske i publikum? Hvor er I? Okay.
I skræmmer dem. De tager rettighederne fra os. Skræmmende.
Så jeg behøver ikke forklare jer,
at som bøsser, tit når vi rejser, skal vi gøre det, der hedder kodeskift.
Det betyder, at når jeg er i en konservativ stat, taler jeg hernede.
Jeg taler hernede. Jeg går som en straight fyr.
Meget stiv, små skridt. Det er meget bøsset at komme til tiden.
Men jeg vil aldrig lyve om min seksualitet.
Jeg vil aldrig lyve om at være bøsse. Aldrig igen. Nej.
Jeg…
Jeg var i skabet længe. Jeg lyver ikke om min seksualitet,
medmindre Uber-chaufføren ser sjovt på mig, for så har jeg en pige.
Hun hedder Jessica, hun er hundeklipper,
og jeg elsker at kysse hende.
Jeg bruger min teatergrad til et enmandsshow,
der hedder Giftig Maskulinitet til Ron.
Han falder for det hver gang.
Det sære ved den impuls er, at jeg gør det modsatte,
når jeg er i en storby som New York eller L.A.,
især over for kvinder.
Det første, kvinder skal vide om mig, er, at jeg er bøsse.
Fordi jeg ved, at for kvinder lige nu er den største dødsårsag mænd.
Og jeg vil berolige jer
og fortælle jer, at det eneste, der er i fare med mig, er jeres selvværd.
Jeg er vild med den jakke.
Købte du den på Amazon?
Jeg laver fis. Jeg gør det kun mod de smukke piger, de kan klare det.
Problemet med at gå frem og tilbage mellem disse versioner for at behage folk,
er, at jeg bliver forvirret og bytter rundt på ting,
mht. hvilken version jeg skal være.
For nylig kom jeg sent hjem om natten og parkerede på gaden.
En kvinde luftede sin hund alene, og jeg tænkte:
"Jeg må sørge for, at hun føler sig tryg.
Hvilken version af Joel er det nu?
Åh nej. Jeg kan ikke huske det."
Jeg endte med at sige: "Hey, kælling, jeg elsker dine sko."
Det fik hende ikke til at føle sig tryg. Nej.
Jeg tænkte: "I den oktav, lyder det som et angreb."
"Undskyld. Det må du meget undskylde."
I er meget sjove.
Jeg er ked af det, men jeg må lige holde en pause
og gøre lidt status.
Spørgsmålet handler ikke kun om mit ego.
Det ender i en fantastisk joke.
Men hvem her i publikum kom til showet i aften
og vidste, hvem jeg var og kendte mit arbejde fra tidligere show?
Hold op.
Hold op. Jeg sagde…
Jeg sagde… Hold så op!
I er besat af mig. Vil I have en medalje?
Men vigtigere… Jeg elsker jer. Tak, fordi I kom.
Men hvad vigtigere er, hvem kom her i aften
uden at ane en skid om, hvem jeg er
uden at have hørt om mig?
Jeg havde ikke brug for "juhu" for det.
Det føltes meget skrapt.
Øh, tak.
Men ud af den gruppe, det er vigtigt, skal jeg bruge en straight hvid mand.
Jeg er den eneste, der siger det nu. Jeg har brug for en hvid mand.
Så stik jeres venner. Hvor er de? De hvide mænd, der ikke vidste det?
Lige her. På bagerste række. Hvor fedt.
Og hvad hedder du?
-Ben. -Ben? Dig har jeg aldrig hørt om før.
Så der står vi altså lige.
Du er også fremmed for mig.
Men nu skal du høre, Ben.
Jeg ved, hvad du tænkte, da du så mig komme på scenen.
Da jeg gik på scenen, tænkte du: "Her kommer en orientalsk, bøsse-komiker.
Endnu en orientalsk komiker, der fyrer homoseksuelle, orientalske vitser af.
Lige, hvad jeg ville se. En homoseksuel, orientalsk komiker."
De ord for gennem dit hoved.
"Homoseksuel, orientalsk komiker."
Han ryster på hovedet, ja. Okay…
Og det er fair. Jeg er med. For her er sagen.
Jeg har gjort det her i 11 år.
Meget lang tid.
Mange af mine ting er online.
Under nedlukningen begyndte jeg at gøre noget fantastisk:
at læse kommentarerne.
Meget sundt.
Mens jeg læste kommentarerne, var der mange, der hed Ben.
Mange straight hvide mænd, der sagde:
"Han taler kun om at være bøsse." "Han taler kun om at være asiat."
"Hvordan relaterer jeg til det?"
"Hvis jeg ikke kan det, hvordan kan jeg så grine?"
Jeg tænkte: "Åh nej." Det er slet ikke, hvad jeg ville.
Jeg vil være en komiker, der appellerer til alle grupper.
Især den vigtigste. Så…
Jeg var ked af det.
Noget måtte gøres. Der kommer du ind, Ben.
Her er det, der sker.
Du er blevet plukket fra ubemærketheden.
Du er på verdensscenen nu.
Du repræsenterer nu
alle straight hvide mænd i Amerika.
Hvorfor klapper vi for det?
Det føles som et Trump-massemøde.
Og, Ben,
jeg vil spørge dig lige nu.
For at sikre at mine vitser er sjove for dig og dine folk,
skal du på tre
give mig din mest naturlige latter.
I andre holder kæft.
Én, to, tre.
Ben, kom nu. Kom nu.
Ben, giv mig et rigtigt… Grin, som om jeg er Louis C.K.
Giv mig noget oprigtigt her.
Du har en chance til. En, to, tre.
Jeg lytter efter en hvid mand med smerter
resten af showet. Sådan må det gå.
Du er vigtig. Vi spørger dig
jævnligt hele aftenen. Jeg skal høre dine tanker.
Der var folk, der aldrig havde hørt om mig.
For de mennesker vil jeg give en kontekst for, hvem jeg er.
For det første er jeg adopteret.
Min familie er hvidere end nyfalden sne.
Så mit navn er fjollet, Joel Kim Booster. Booster er jo ikke et asiatisk efternavn.
Det har dog aldrig forhindret nogen i
at prøve at udtale det som et asiatisk efternavn.
Jeg ved, hvad I tænker. "Hvordan gjorde de det, Joel?"
Det er så ligetil. B-O-O-S-T-E-R.
Og alligevel, hver gang jeg tjekker ind på et hotel, giver jeg dem ID.
De ser på det og mit ansigt og siger: "Det forventede jeg ikke.
Ja, dit værelse er klar, mr.
Boo-star."
"Det er ikke en udtale af mit navn.
Det er bare en stødende asiatisk accent."
Lad os gøre det bedre på dette Marriott hotel, tak.
Det er uhyrligt. Men ja, jeg har en hvid familie.
Min mors side af familien er fra sydstaterne.
Jeg har familie i Alabama, Tennessee og South Carolina, overalt.
Jeg elsker den side af familien. Det gør jeg. Jeg elsker dem højt.
Den side af familien er virkelig fikseret på én ting,
og jeg har lært det fra deres sociale medier.
Den side af familien er dybt besat af, ja, I gættede det,
statuer.
De elsker statuer og kan ikke få nok af dem dernede.
Jeg talte for nylig i telefon med min mor om det.
"De river statuer ned af Robert E. Lee og Jefferson Davis. Hvad bliver det næste?
Vil de også rive statuer af Washington og Christopher Columbus ned?"
Jeg sagde:
"Mor, jeg er skideligeglad. Det er ikke…
Du har misforstået, hvem du kommunikerer med.
"Jeg har en lille computer i lommen med bøsseporno og Candy Crush.
Jeg er skideligeglad med en statue lige nu, mor, okay?"
Sæt en USB-hub i Washingtons røv, Så er jeg måske interesseret.
Her er min idé til statuer.
Lad os rive hver eneste skide statue i landet ned
og erstatte dem med ladestationer!
Diskussion er slut.
Som I kan regne ud, når man ser ud som mig i en hvid familie, kan det være svært.
Jeg lærte meget hurtigt som en minoritet,
at når man er fra en minoritet, vil mange uden for gruppen
forsøge at sygeliggøre al ens adfærd.
De vil have, at alt, du gør, repræsenterer resten af gruppen.
Et eksempel på det skete for mig for nylig.
Jeg tog til house party i Los Angeles.
Der var tre andre asiater. Ingen af os kendte hinanden.
Vi var sponsoreret af en hvid ven.
Og jeg tog til festen, og jeg tager ikke pis på jer.
Jeg finder ikke på det. Det her skete.
Jeg gik ind og indså, at vi alle fire
var iført noget
med den Tasmanske Djævel på.
Og jeg sagde: "Åh nej!" Jeg kaldte os alle ud i køkkenet:
"Nogle må tage hjem og skifte. Vi skaber nye stereotyper."
Det var for sent. Der var hvide piger, der sagde:
"Det må var Den Tasmanske Djævels år.
Deres astrologi er anderledes end vores. Han er vigtig i deres kultur.
Han er kongen over alle deres parader."
Det er meget sjovt.
Men der er asiater her i aften, ikke? Jo.
Kun til min Netflix-optagelse tør de at råbe op.
Det er meget sejt.
Men her er problemet med min opvækst.
Som voksen føler jeg mig meget som asiatisk-amerikaner.
Racemæssigt er jeg i høj grad en asiatisk person i Amerika,
men jeg savner den kulturelle særhed af, hvad det betyder at være koreaner.
Jeg havde ikke koreanske bedsteforældre, der overlod mig traditioner som barn.
Hvor er koreanerne i aften?
Hvor er I?
Lige der. Vidunderligt.
Og du rakte ikke hånden op. Du er ikke koreaner.
Hvilket… Hvad… Hvilken smag? Hvad…
Jeg taler med asiater som en hvid.
Hvad er din etnicitet?
-Vietnameser. -Vietnameser? Godt.
Du har koreanske bedsteforældre, ikke? Det har du.
Så mit spørgsmål til dig er:
"Hader vi ham?"
Sagen er,
at jeg ikke lærte, hvem jeg skulle være racistisk mod på kontinentet.
Og det er en stor del af vores kultur.
Det er vigtigt for os…
Og vær ærlig. Vær ærlig.
Hvem hader dine bedsteforældre?
Hvem? Sig det højt.
-Japanerne. -Ja.
Hun havde det lige på tungen!
Og sagen er, at det er svært at høre, men de ved, hvad de gjorde.
De ved det, okay?
Er der japanere her i lokalet?
Du skal gå.
Jeg laver sjov. Du kan blive. For nu.
Det er dejligt at være asiat.
Men du er her. Er du…
Du er vietnameser og er her med den herre.
Hans hånd er i dit skridt.
Herligt. Jeg vil bekræfte, at du er hvid.
-Ja. -Ja.
Få et nærbillede af den hvide mands ansigt.
Er han…
Er han din første asiat eller en af mange?
Har der været en lind strøm?
Ikke den første.
Man skal stille spørgsmålet.
For tit tænker de: "Du skal fange dem."
Det kan være ubehageligt nogle gange. Hør, jeg har det fint…
I har sikkert et dejligt forhold,
men der er fyre med intense asiatiske feticher.
Jeg klandrer dem ikke for det,
men tit siger de det mærkeligste lort, og det er så ubehageligt.
Jeg talte med en på en dating-app
og vi skrev frem og tilbage, og pludselig skrev han:
"Du er koreaner, ikke?" Jeg skrev:
"Jo, hvordan vidste du det? Det har jeg ikke sagt."
"Jeg kunne se det på din øjeform."
Og jeg tænkte: "Hvad?
Vil du også måle mit kranie, din særling? Læg krumpasseren væk."
Man kan ikke sige sådan noget i 2022. Det er underligt.
Og jeg havde ikke sendt billeder af mit ansigt,
kun af mit røvhul.
Så hvilken øjeform taler du om, Detektiv Pikachu?
Forsvind med dig.
Uhyrligt.
Det er fis, for det er aldrig lykkedes at tage et billede af den kropsdel.
Kun fordi det virker kompliceret.
Jeg får brug for stilladser og et hold.
At tage en røvhul-selfie alene er så væmmeligt.
Man står over sit kameraet.
Nej.
Gud velsigne de mænd i vores gruppe, der kan gøre det med succes alene.
Jeg fik en røvhul-selfie for nylig,
og manden fik sit hul og hele ansigtet med på billedet.
Det vil man ikke se. Deres hul og deres døde øjne i baggrunden.
Det ligner en vaskebjørn fanget på sikkerhedsoptagelser.
Nej. Det er ikke noget for mig.
Jeg tilhører millenniumgenerationen. Jeg har taget da flere nøgenbilleder.
Hundredvis af nøgenbilleder.
Jeg tager tit billeder af min nøgne krop og sender dem ud uden tøven.
Fordi jeg har været så uansvarlig med det,
fandt jeg ud af juleaften,
at alle mine nøgenbilleder var lækket på nettet.
Ja. Jeg kan se nogle af jer hive telefonen frem nu.
Nej, det skete, og jeg var ked af det. Jeg var vred og følte mig krænket.
Så så jeg, de var på en hjemmeside for mandlige nøgne kendte,
og jeg sagde: "De kan blive.
De kan blive."
Lad dem være til nytår. Lad de unge more sig.
Det har været to hårde år.
Jeg så kommentarerne, som var gode, så jeg tænkte: "Jeg er sgu ligeglad."
Jeg sender ikke nøgenfotos mere. Jeg sender bare linket.
Skær mellemmanden ud. Det er meget nemmere.
Jeg elsker at sende pikbilleder.
Jeg ved, vi er delt som nation om dem, men jeg elsker at sende dem.
Jeg har fået et par underlige svar på mine pikbilleder.
Jeg sendte et pikbillede for nylig, og fyren skrev tilbage "flot".
"Har du et nyt et?"
"Et nyt?"
Skal jeg holde en avis op, som om det er et kidnapningsoffer?
Det er min pik, det er ikke Patty Hearst.
Hvad laver vi her?
Jeg har modtaget mange pikbilleder.
Jeg har sikkert set flere tusind indtil nu.
Jeg føler mig som en antropolog. Som Jane Goodall for pikke.
Og jeg føler mig kvalificeret til at gøre en observation om mænd og pikke,
som er følgende:
De fleste mænd i verden er besat af størrelsen på deres penis,
men de glemmer,
at deres penis også kan være frygtelig grim,
hvilket faktisk er et større problem.
Har I set en grim pik? Den vil man ikke have større.
Ingen sætter en forstørrelseslinse på den.
"Den penis ligner en gren fanget i et hegn."
"Hvad skete der?"
"Den penis? Den blev ramt af lynet, faldt sidelæns og voksede videre.
Den burde ikke findes, men det gør den.
Folk begraver døde kæledyr under, som genoplives om natten."
Det er et mirakel.
Men nej, jeg tror lidt,
at asiatiske feticher nogle gange er baseret på racisme.
Det er racistisk, hvis du har en asiatisk fetich.
Men det er mere racistisk, hvis du har en asiatisk fetich,
og du ikke er tiltrukket af mig. Det sårer mig virkelig.
Det kan jeg ikke lide. "Hvad kan du ikke sætte flueben ved, sir?"
Jeg ved, det går tilbage til min baggrund.
Jeg har ikke den kulturelle asiatiske baggrund, mange af dem søger.
For mange af dem er jeg lokkemad.
Det er, som om de var hos bilforhandleren og sagde: "Jeg fik en fin Honda."
Så kørte de væk i den, og sagde: "Hvad fanden? Det her er en PT Cruiser."
Meget hårdt.
Og jeg er ikke immun.
Jeg har datet. I tyverne begik jeg mange fejl.
Jeg datede mange risdronninger. Det kalder vi dem.
Jeg datede mange af dem. Jeg datede så mange fyre
med flere katana-sværd på væggen, okay?
Og jeg må sige jer,
et katana-sværd er for mange.
To katana-sværd, løb.
Men jeg gik på date med en fyr.
Som risdronning elskede han asiatiske fyre.
Vi gik på date,
og daten gik godt nok til, at vi kneppede sidst på dagen.
Og midt i elskoven lænede han sig frem på et tidspunkt,
og han sagde "hey". Og jeg sagde "hej.
Hvad så?"
Og det er ikke fis. Han sagde det her ordret til mig.
Han lænede sig frem og sagde: "Du knepper ikke som en asiatisk fyr."
Ja. Det var chokerende.
Jeg var så ung.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle gøre.
Jeg gik i panik og gjorde det første, jeg kom på.
Hans penis fik et karateslag.
Så tog jeg mit tøj og gik aldrig på den sandwichshop igen.
Det er ikke tilladt i Michigan, Illinois og Indiana.
Det sker bare ikke for mig.
Hej, Ben.
Går det godt?
-Super. -Godt.
Hør her, Ben.
Det var slutningen af første akt, okay?
Du bemærkede måske, at jeg pakkede den
med en masse vitser om at være bøsse og en masse vitser om at være asiat.
Nu føler alle de folk sig repræsenteret.
Asiaterne føler sig repræsenteret, og bøsserne bagi gør også.
Alle, der kom her for det, føler sig repræsenteret.
De så sig selv i mine vitser.
Og nu tænker jeg kun på dig.
Men her er mit spørgsmål, Ben.
Følte du dig fremmedgjort af de vitser?
Ærligt talt, ekstremt meget.
Hvilken vitser følte du dig mest fremmedgjort af?
Det er svært at tælle.
Det er svært at tælle, fordi der var så mange ting, ikke?
Der var så mange ting.
Hvilken kunne du mest relatere til?
Hvad sagde du? Den grimme pik? Okay.
Interessant.
Det er vildt.
Men ærligt talt supermodigt af dig at indrømme det.
Men nu er første akt slut. Vi går ind i anden akt.
Og anden akt, vitserne her…
Jeg glæder mig til det, for de er virkelig til dig, Ben.
Lad være med at tælle dem, som du gjorde i sidste akt, men…
Men absorber dem, okay?
Så sagen er, at jeg elsker at rejse.
Jeg elsker at rejse og lave til standup.
Jeg er heldig. Jeg har set fede steder.
For nylig var jeg på krydstogt i Europa, hvilket var fantastisk.
Nogle ved, det altid har været min drøm
at løse et mysterie på en båd, så det var en stor oplevelse.
Men det var en bøssetur, så mysteriet var:
Hvem gav mig gonoré?
Og det var Ryan, men…
Ja, det var et bøssekrydstogt.
Det var mig og 6.000 homoseksuelle mænd fra hele verden,
og 32 meget triste kvinder. Og…
Det var så inspirerende for mig, at jeg må fortælle jer det.
Jeg har aldrig set så mange mænd fra så mange forskellige samfundslag,
så mange kulturer og perspektiver,
som mødes og samles om ét mål,
som var at smugle så mange stoffer ombord.
Jeg havde aldrig set noget lignende.
Alle vennerne var der, hallucinogener, amfetamin, opiater.
Jeg blev næsten narret til at tage meth den første aften.
Ja, sikken herlig narrestreg. Men…
Det er en simpel historie. Der skete det,
at jeg mødte to fyre fra East London første aften. De sagde…
Jeg gør det ikke.
Jeg gør det ikke. Jeg nægter.
De sagde: "Vil du tage stoffer på værelset?
Jeg sagde: "Skat, vi er til søs. Kom nu. Søfartsloven siger, jeg skal."
Så jeg gik med på værelset og sagde: "Hvad er der på menuen?"
De sagde: "Det er meth."
Og jeg sagde: "Nå.
Jeg ville gemme det, til jeg er i fyrrerne,
så jeg smutter og lader den stå på træskolisten."
De sagde: "Nej, det er meth." "Ja, det ved jeg."
"Det sagde jeg lige nej til." "Nej."
"Nej." De sagde "meth".
"Stop." "Meth."
"Det er den værste gang 'Who's On First' nogensinde.
Vi sidder fast i en tidssløjfe."
De måtte stave det pga. deres fjollede accenter.
De sagde: "Nej, Joel. M-E-P-H, meph.
I har ikke det stof i Amerika endnu."
Og jeg sagde:
"Okay, hit med det."
Jeg tog det mystiske stof.
Jeg morede mig helt vildt. Jeg dansede hele natten.
Næste morgen er vi i Italien. Jeg får service på telefonen.
Jeg tænkte: "Jeg googler det meph-lort og ser, hvorfor vi ikke har det i USA,
og hvordan jeg kan få det herover."
Jeg har gode nyheder og dårlige nyheder.
Den gode nyhed er,
at vi har det i Amerika.
Den dårlige nyhed er,
at vi kalder det badesalt her.
Ja, så det var et sideværts træk for mig
mht. de stoffer, jeg tog og ikke ville tage på skibet.
Men her er det ved badesalt, som I ikke hører om.
Det dækker medierne ikke.
Det er så skægt. Det er hylesjovt.
Alle burde prøve det. Kig lige under stolene.
Bare lidt til alle.
I bør prøve det.
Lidt dør I ikke af. Nogle er døde. Men jeg tror,
at hvis I åbner hjertet, kan det være en god oplevelse.
Hør her.
Jeg ved, at alle herinde ikke bare kan prøve badesalt.
Jeg ved, folk har problemer med stoffer,
og det respekterer jeg.
Men jeg er så heldig, at mine forældre var sære nok til, at jeg elsker stoffer,
men de elskede mig nok til, at jeg er så ansvarlig, når jeg tage dem.
Ja, jeg ved det godt.
Jeg drikker konstant vand, sætter timere og laver Excel-regneark.
Jeg er en mester i stofmisbrug.
Og jeg har altid været fascineret af stofkulturen.
Jeg vil vide: Hvor får vi stofferne fra?
Fra Vanessa.
Men hvor får Vanessa de stoffer fra, jeg køber af hende?
Når jeg køber ketamin, som er et beroligende middel til heste.
Hvordan får hun så fat i det lort?
Hvad gør hun? Siger hun til dyrlægen:
"Mine heste er meget syge. De vil ikke gå i seng!"
Et andet spørgsmål:
Hvorfor tager jeg beroligende midler til heste?
Hvem i min gruppe fandt på det?
Hvilken bøssedyrlæge sagde:
"Ved du hvad? De ser ud til at nyde det gevaldigt.
Det må jeg prøve."
Og så tredje og sidste og nok det vigtigste spørgsmål:
Hvordan får de heste til at sniffe ketamin?
Det er meget underligt.
Det er sjovt, efter alt det må jeg sige, at jeg ikke drikker mere. Det går ikke.
Tømmermændene er for intense for min krop.
Jeg hader det. Jeg er for gammel.
Men så flyttede jeg til Californien, hvor pot er lovligt, og alle sagde straks:
"Nej, Joel, du skal bare ryge pot.
Marihuana er det bedste mod tømmermænd."
Jeg ved ikke, om I har prøvet det, men jeg har.
Det er ligesom at sætte en hat på en hat. Det er ikke et godt middel.
Nej.
Jeg havde stadig hovedpine, og jeg følte, at alle var sure på mig.
Så ikke en oplevelse, jeg vil anbefale.
Kan andre lide at feste? Hvor er festaberne?
Ja. Fest.
Du elsker… Du dansede lidt. Har du…
Janine, filmer vi ham?
Har du taget molly?
Det har du. Hr. betjent, vi fandt ham.
Lige hernede foran.
Jeg elsker molly. Det er en favorit.
Molly er bare ecstasy med et nyt navn.
Og ecstasy gør præcis som annonceret.
Du føler dig ekstatisk, fantastisk og liderlig.
For mænd har det den sidegevinst,
at det er umuligt at få stådreng.
Utroligt. Når jeg tager molly, er det, som om jeg har en pagt med en havheks,
der siger: "Jeg kan gøre dig liderlig, men ikke stiv."
Nu skal du komme, før solen går ned til festivalen,
eller du bliver en følsom plante i hendes have.
Det er en katastrofe. En katastrofe.
Jeg kan mærke, mange bliver anspændt, når jeg taler om stoffer,
så jeg skifter emne.
Men det er ikke en nem overgang.
Vi går over til at tale om dyr, og det er det sidste.
Jeg tror, at hunde tager kokain,
og katte ryger pot.
Og har I nogensinde set
en uregerlig hund ude blandt mennesker?
Måden, ejerne taler til hunden på, er ligesom til venner på for meget kokain.
"Terrance, kom ned derfra. Terrance, kom ned nu.
Terrence, ned.
Undskyld. Han er normalt ikke sådan.
Ring nu ikke til internatet!"
I mellemtiden leger alle kattene med laserpenne derhjemme.
Lufttæt. Lufttæt analogi.
Hvor er hundefolket i aften?
Hvor er hundeejerne?
Vi er med.
Så grove.
Hvor er katteelskerne i publikum?
Ja.
Ja. Fremragende, alle sammen.
Hvor er fuglefolket i aften?
Janine, film ansigtet af dem, der hujede.
I kommer i et register, okay? Forbandede særlinge.
Uhyrligt.
Hør her, venner.
Jeg synes, at katte er bedre dyr.
Katte er bedre end hunde.
Hundeejerne ryster på hovedet.
Men der er én grund, og kun en grund, til at katte er bedre end hunde.
Og det er, fordi katte aldrig ville arbejde med politiet.
Ikke en eneste af dem. Nej.
Og det er ikke, fordi kattene ikke har evnerne, nej.
Katte kunne stoppe narkohandlen i morgen, hvis de ville.
Men de sagde: "Arbejde med staten? Du kan tro nej."
Hundeejere er besatte af deres hunde. "Min hund følger mig overalt."
"Det lyder som NSA, skat."
Hvad lytter de efter?
"Min hund venter uden for toilettet på mig.
Din hund tror, du tager stoffer og vil sende dig i brummen!
Hunde er født med en skjult mikrofon. Tag penge fra hvalpe!
Nej, jeg kunne ikke engang gøre det færdigt.
Jeg kunne ikke engang sige det.
Hundeejere bliver sure, når jeg taler om det.
En hundeejer kom hen til mig efter showet en gang.
Hun sagde: "Lad være med det. Projicér ikke menneskers moral på hundene.
Hundene forstår ikke, hvad de laver."
Jeg tror, at hunde er bedst udstyret til at forstå menneskets moral.
Har I nogensinde set en hund, der skammer sig for at skide foran jer?
Hver gang jeg ser det, bliver jeg skidesur.
"Nå, så du forstår, hvad vil sige at leve i et samfund.
Nogle gange.
Så få dig et job."
De siger: "Tag mig til politiskolen."
Hver eneste gang. Det er skørt.
Jeg forstår, det er svært at skide offentligt.
En meget svær oplevelse. Jeg gør det tit.
Jeg er tit i lufthavne og bruger toiletter.
Jeg ved ikke hvornår, men på et vist tidspunkt
begyndte folk at gå ind på toiletterne
og tage telefonen frem og lave administrativt arbejde.
Jeg forstår det ikke. Det er forfærdeligt.
Har I måttet vente i kø? Det er rædselsfuldt.
Vi bør behandle toiletter, som hospitaler behandler gravide kvinder.
Du må først gå ind, når du har udvidet dig lidt,
for der er folk herude i køen, der er lige ved at føde.
Vi kommer ikke ind, fordi du er på Instagram.
Jeg kan se dig, fordi mellemrummene er for store.
Det er sindssygt.
Hvordan er vi den førende nation,
og alligevel kan jeg få øjenkontakt med alle, der skider i LaGuardia?
Det giver ingen mening. Det gør det bare ikke.
Jeg elsker katte.
Jeg gik på…
Jeg gik på en kattecafé for første gang for nylig.
Nej.
Jeg er uenig.
Det var en skuffende oplevelse. Jeg gik på caféen,
og der var regler uden for døren.
"Løb ikke efter kattene.
Tag ikke kattene op.
Rør ikke kattene, medmindre de ønsker det.
Sæt ikke kattene i skødet.
Jeg har aldrig følt mig mere som en straight fyr på stripklub,
end da jeg gik på kattecafé. "Jeg gav $7 for at være her.
Sæt dig nu i mit skød!"
Må man ikke kæle med kattene her?
Det er bare en beskidt café.
Uhyrligt.
Jeg elsker katte, især mine katte,
men jeg ved ikke, hvordan jeg har det med kattefolkene. Ærligt talt.
Nogle af jer er vilde.
Har I set Netflix-dokumentaren Don't F**k with Cats? Nogle af jer har.
For dem, der ikke har, er det en sandfærdig dokumentar på Netflix.
Den handler om en fyr,
som myrder katte og lægger videoerne ud på nettet.
Og så samles en gruppe katteelskere, og de finder ham.
Mens de opsporer ham, indser de, han også har dræbt en fyr.
"Det er underligt."
Hver gang jeg taler med et kattemenneske om den dokumentar,
siger de altid: "Det kan jeg ikke.
Jeg kan ikke se den dokumentar. Det, han gør ved kattene i videoen,
er for intenst og frygteligt."
Jeg siger: "Dræbte han ikke også et menneske?"
"Jo, men jeg kunne lide den del.
Jeg elsker ægte kriminalitet.
Jeg elsker det." Det er…
Jeg er træt af ægte kriminalitet.
Jeg er færdig med det. Vores hjerner rådner op af det.
Jeg talte for nylig med en af mine venner
om en pige, der forsvandt sidste år på mit gymnasium.
Han spurgte: "Fandt de hende?"
"Ja, det gjorde de." Og han sagde: "nå."
"Undskyld, de ikke lavede en podcast om det."
Det er virkelig skørt.
Jeg kan ikke lide, at vi giver seriemordere kælenavne nu.
Craigslist-morderen?
For det første
Craigslist-morderen?
Der er mange andre mordere, der bruger den tjeneste.
Det er uretfærdigt, at vi gav ham Craigslist-morderen,
for Facebook-markedspladsmorderen lyder knap så sejt.
Det er så frustrerende.
Men jeg tror, at jeg bliver myrdet.
Jeg tor, det er min skæbne at dø sådan.
Jeg er så meget på farten,
og når jeg er i nye byer, er jeg på apps og møder fremmede mænd til sex.
Når jeg taler med mine venner om det, siger de: "Det kan du ikke længere.
Lad være. De er fremmede. En af dem kunne dræbe dig."
Jeg siger: "Det ved jeg,
men hvis jeg er blevet myrdet, er jeg stadig blevet valgt."
Det lindrer den samme kløe.
Uanset hvad, kan jeg holde op med at date.
Jeg blev ikke gift, men jeg er en menneskelig parykholder for en.
Vælg og vrag.
Hej. Hvad så? Er I to sammen?
Ja. Hvor sødt. Er I forelskede?
Hun har ikke sagt noget endnu.
Er du forelsket i ham? Blink to gange for hjælp.
Hvor længe har I været sammen?
Syv år? Utroligt.
Er I åbne eller monogame?
Monogame eller åbne?
Monogame.
Monogame, virkelig?
Det er utroligt. Undskyld. I lignede ikke kristne.
Men de gemmer sig i al åbenhed nu.
Jeg er ligeglad. Jeg er helt ligeglad.
Jeg ved ikke, hvad jeg synes om monogami.
Jeg er bare afhængig af trekanter.
Jeg elsker at fremmedgøre en under sex. Det er fantastisk.
At spille et psykoseksuelt spil med et bøssepar på randen.
Jeg bokser den svagere mand ud hele tiden.
"Tak, Brian. Vi klarer os fint herinde, skat.
Hvad med at hente vand? Fedt."
Det er hårdt for bøssepar. De har få muligheder.
De kan have et åbent forhold eller adoptere et asiatisk barn.
Uanset hvad, så er jeg der.
Der er en koreaner, der skider et sted i dit hus.
Jeg vil tale med jer om noget.
Vi taler om åbne forhold, som om det er det vilde vesten.
"Hvert forhold, forskellige regler." "Hvordan gør de det?"
Ikke alle monogame forhold er identiske.
Alle monogame forhold har små afvigelser.
Vi ved, at reglen for jer er,
at I ikke kan kneppe andre. Og det elsker jeg jer for.
Tag mig med i kirke. Fantastisk.
Men hvad med de andre ting?
Må I kysse andre?
Du har ikke svaret endnu.
Efter syv år er han lidt usikker.
Det er bekymrende.
Må I holde andre i hånden?
Nej? Du siger nej. Okay.
Lad os tilføje en sammenhæng.
Hvad hedder du?
-Carl. -Carl? Okay.
Så…
Carls sidste ekskæreste
er på hospitalet.
Hun har det ikke godt. Det går slet ikke godt.
I en slags Make-A-Wish ønskefond situation
siger hun: "Jeg vil se Carl.
Jeg vil se ham. Hvor er Carl?"
Carl skynder sig på hospitalet og springer gennem dørene.
Det var et elendigt hjerteslag, jeg lavede.
Hun løfter hånden op
og siger: "Søde Carl,
hold mig i hånden."
Det gør han. Er du sur?
Nej, for hun er ved at dø!
Det var en forkert præmis.
Det var min skyld.
Hvad med kram? Må I kramme andre?
Det må I. Okay, vi har en åbning, folkens.
Gå til efterfesten, og giv dem et langt kram.
Se, hvad der sker.
Det er et skråplan.
Hvad med hemmeligheder? Det er stort.
Analsex er fint, men ingen hemmeligheder.
Ville du blive sur, hvis hun havde en hemmelighed med en veninde
og ikke fortalte dig det?
-Måske. -Kommer det an på hemmeligheden?
Vi afprøver det.
Så nu sker der det… Hvad hedder du?
-Ali. -Ali?
Du går lige op til kanten af scenen her.
Jeg er vaccineret tre gange og har haft det. Jeg er uovervindelig.
Okay. Og det der sker nu…
Carl, du skal blive siddende, uanset hvad der sker.
Uanset hvor vred du bliver på mig.
Du skal blive der. Du er bliver en hanrej.
Det, der sker, er, at jeg læner frem,
og du hvisker noget, du aldrig har fortalt ham.
Okay? Tænk på det hurtigt.
Resten af publikum laver en masse larm. Bare mumlen.
Jeg sagde aldrig, jeg ikke ville sige det.
Og åh gud. Jeg kan…
Jeg kan lide jer. I er så søde. Jeg vil ikke gøre det her.
Men i syv år er hun aldrig kommet.
Og det er hårdt.
Det er svært at høre til en Netflix-optagelse.
Meget hårdt. Det er fis.
Se hans ansigt. Få ham med.
Hun kommer hele tiden, okay?
Hun sidder på det ansigt hver aften.
Hun har et kort, okay?
Hun er meget tilfreds.
Vil I have børn en dag?
Vil I? Så I tror ikke på klimaforandringer.
Sikken måde at få det at vide på.
Jeg laver fis. Held og lykke til børnene.
Hør, jeg tror ikke, overbefolkning er det største problem her.
Hvis I vil have børn, bør I få børn.
Men jeg tror, at hvis I får børn,
når vi ved alt det, vi ved om, hvordan verden fører hen,
er det ligesom, når man er til fest,
og man ved, den er ved at ebbe ud.
Og så får man en sms fra en ven, som spørger:
"Skal jeg stadig komme til festen?"
Og man siger: "Ja.
Ja, hop i den Uber, tøs.
Det går nok. Der er nok stadig isterninger, når du kommer."
Man burde straks ringe til dem og sige:
"Lad være med at komme. De har sat en podcast på.
Festen er slut!"
Er der nogen homoseksuelle fædre blandt publikum?
Gudskelov, for det er en synd.
Det er en synd. Det er helt galt.
Jeg tror, at Gud har sat bøsser til verden som befolkningskontrol.
Når Gud ser to mænd opfostre et barn,
siger han: "Åh nej. I har misforstået opgaven."
Og han må være så vred på os, for vi er meget bedre til det.
Tænk jer… Det er sådan her.
Forestil jer en nationalpark med masser af hjorte.
I slipper ulve løs i parken for at tynde ud i hjortene.
I går væk og kommer igen om et par år
og indser, at ulvene er begyndt at opfostre højt fungerende hjorte.
"Hvad? Har de navngivet hjorten Atticus og åbnet en Montessoriskole?"
Hvad?
Hvor fik ulvene al den indkomst fra?
Og hvorfor er de alle så muskuløse?
Sikket mysterie.
Hej, Ben.
Så det var anden akt, Ben.
Det er der, jeg siger jokes… Omkring 98 % af vitserne i anden akt
er på papiret alle jokes, hvem som helst kunne fortælle.
De var ikke knyttet til mig. De kunne fortælles af en hvid fyr,
en sort kvinde, en indfødt "de". Alle kunne have fortalt de vitser.
Er du enig i, at alle kunne have fortalt dem,
og de havde været sjove?
-Ja. -Ja.
Interessant. Så jeg tilfører intet til akten.
Han synes ikke, jeg tilfører nogen stil over den.
Jeg håber, du fornemmer, du ikke kan vinde.
Jeg tror, at det her var straight jokes. Enhver straight fyr…
Jeg talte om stoffer, katte og hunde.
Jeg talte om forhold. Alt det er noget straight.
Vil du sige, at du kunne lide første eller anden akt, Ben?
De hænger begge fra en kant, du kan kun redde en.
Hvem foretrak du i sidste ende?
-En. -En?
Jeg skal blive i min asiatiske bøssekasse.
Ja. For Ben…
Ben vil kun se mig som en homoseksuel, asiatisk komiker.
Han lukker mig ikke ud af kassen.
Interessant. Rigtig flot, Ben. Jøsses. Jeg inviterer dig ind i mit hjem…
Men bare rolig, smerten er næsten slut.
Vi går ind i tredje akt,
og jeg tror, du vil hade det her.
Så her er sagen.
Jeg vil ikke have mine egne børn.
Og I har kendt mig i 45 minutter,
og I siger: "Sikken god beslutning.
Du bør ikke opdrage nogen mennesker."
Men sagen er, at jeg ikke vil have mine egne børn,
men jeg elsker måden, de kommer til på.
Jeg lever for at komme.
Det er en af mine yndlingsting.
Men jeg må sige, at jeg foretrækker verbet frem for navneordet, hvis I er med.
Jeg kan ikke lide svineri.
Jeg blev gal, da jeg som 13-årig hørte, at en sterilisering ikke fjerner det hele.
Jeg troede, det var klip, klip og så en tør hoste til sidst.
Det ville have været så bekvemt.
Men ikke for mig.
Jeg har onaneret i et stykke tid nu.
Jeg var et vidunder. Jeg startede som otteårig. Kan I slå den?
Er der ingen, der slår den? Nej? En pervers gut til.
Det er fantastisk at høre det.
Det var svært at gøre i mit hus, for jeg er opdraget som baptist,
og vi lærte, at det var en synd.
Vi kaldte det Onans synd.
Onan var en fyr i Det gamle testamente, hvor der står:
"Onan spildte sin sæd på jorden,
og Gud så det og blev skidesur."
Vi tolkede det til, at onani er forkert.
Men jeg tror faktisk, vi misforstod det.
Jeg tror, Gud er skideligeglad med, om vi onanerer.
Jeg tror bare, han ikke vil have, at vi gør det på jorden, Onan?
Foran. Det er en glidefare! Folk går her!
Nu har du ødelagt det for os andre.
Det var en synd. Alle sædceller kunne være en søn.
Det stod på vores familiefest T-shirts.
Enhver sæd kunne være en søn. Det var vigtigt for os.
Og er du single?
Det er du. Hvor tit onanerer du?
Gennemsnitligt om ugen.
-Ret tit. -Ret tit, siger han.
Meget sund dreng. Giv mig et cirkatal.
-Fire. -Fire?
-Fem. -Fem? Holder du fri i weekenden?
Det er ikke meget.
Det er ingenting.
Men. Hvordan gør man…
Hvordan begraver du dine sønner bagefter?
Hvad gør du?
Hvad bruger du til at tørre af?
Håndklæde.
Bare et lillebitte, lille håndklæde
til al den sæd.
Det er ikke en dårlig idé. Men jeg kan slå det.
Jeg har et bedre system personligt.
Hvad jeg gør, og I må bruge det,
er, at jeg tager et strandhåndklæde
og lægger det ved sengen.
Jeg bruger strandhåndklædet hver aften og lægger det der.
I maj bliver jeg ringet op. "Vi skal på stranden." "Fuck!"
Så tager jeg det over til vasken. Det er hårdt som en sten.
Jeg skyller det og tager det fugtige håndklæde med.
Det er mit system. Bare brug det.
Siri, de hadede det.
Det er okay, for ved I hvad? Janine, det skal med.
Fordi dette er min Netflix-special, og nogle jokes er kun for mig.
Hvad siger I så?
Nej, jeg elsker at onanere.
Det var det største problem under nedlukningen.
Alle de eftermiddage jeg var alene.
"Hold op med at onanere! Hold op med det."
Men så krøb en modstridende stemme ind og sagde:
"Hvem er al den sæd til? Hvem venter på den?
"Hvorfor hamstrer du alt det som dragen Smaug?
"Det er dumt. Frigør jeres sæd."
Og det gjorde jeg. Jeg onanerede tit under nedlukningen.
Og jeg gjorde det så meget, at det begyndte at blive kedeligt.
Så det, jeg endte med at gøre,
var at bruge lidt maskineri til det.
En aften så jeg, mens jeg sad og scrollede på Instagram,
en reklame for en fleshlight. Tak, Zuckerberg.
Jeg var lidt påvirket, men jeg bestilte en af dem.
Hvis I ikke ved det, er en fleshlight et rør,
hvor enden er formet som skede, numse eller mund.
Og man knepper den. Det er fængselsteknologi.
Den blev skabt til fanger af fanger,
og vi har stjålet den fra dem. Vi har taget den.
Jeg var så spændt. Jeg bestilte en, den ankom,
og jeg indså, jeg var lidt for påvirket, da jeg bestilte den,
fordi jeg åbnede æsken, og I gættede det,
jeg bestilte ved et uheld
en pigerøv.
Og det var en katastrofe.
Jeg ved intet om pigerøve, så jeg var rasende.
Jeg ville returnere den. Det må man ikke.
Så jeg måtte beholde pigerøven, og pigerøven var meget dyr.
"Jeg lader den ikke gå til spilde."
Jeg kneppede pigerøven.
Jeg har kneppet den i et stykke tid, og her er, hvad jeg har lært om pigerøve.
Er I klar til det?
De er helt ens.
Jeg troede, der ville være en anden vej,
eller at den føltes som en kattetunge derinde,
men nej, de er helt ens.
Jeg har kneppet pigerøven et stykke tid,
og jeg har vist lært:
Jeg er biseksuel. Ja, det er jeg.
Bare en lille smule.
Nej, jeg laver bare fis.
Jeg er ikke biseksuel.
Men jeg er bipolar.
Ja. Tak. Wow.
Jeg ved ikke, om I skriger for mig eller med mig…
Ja, det er ret uheldigt,
at de biseksuelle tog "bi", før vi kunne gøre det.
Det er tit svært at komme ud af sengen,
så kapløb er ikke lige os.
Men jeg tror, at bipolare har det bedre,
for vi kan tage en pille, der gøre os mindre irriterende til fester.
Så uforskammet! Jeg elsker biseksuelle. Jeg hylder dem og frygter dem.
Det bliver nok redigeret ud.
Jeg er fascineret af menneskers seksualitet.
Jeg har altid elsket at lære noget nyt.
For nylig fandt jeg ud af,
at kvinder kan få flere orgasmer, og derfor…
En af dem har en lige nu.
Utroligt.
Og mit spørgsmål til dig er vel,
ved hvilken orgasme ved du, du skal skamme dig over det, du gjorde?
Fordi skam er en vigtig mekanisme for den mandlige orgasme.
Havde vi ikke klarhed, efter vi gokker, ville verden hele tiden være i kaos.
Fordi jeg har gjort utænkelige ting for at have sex.
Jeg har taget en Greyhound-bus for at få sex.
Det er psykotisk adfærd.
Alligevel sker det.
Det er uheldigt, for at komme er vores yndlingsting,
der straks ødelægges, så snart vi har gjort det.
"Ud med sæden og al min kærlighed. Ud af mit hus. Jeg vil ikke se dig mere."
Og når man er i et mand til mand-forhold, kan det blive en rigtigt kapløb.
Og ingen vil være nummer to i det kapløb.
Hvis du er nummer to, er der ingen hjælp til at få dig over målstregen.
Det bliver bare sløjt med fingre i bedste fald.
Jeg forstår det, det gør jeg, for vi ved alle, hvordan kapløb fungerer.
Man løber over målstregen og siger: "Gudskelov.
Sådan. Må jeg tage hjem i bad nu?
Nej, jeg skal vente på Brian."
Fint.
Tog han kokain, så det tager ham fem timer?
Fedt!
Sikken dejlig opdatering.
Fantastisk."
Det er virkelig uheldigt, for indimellem
når jeg kommer, og der er mere sex,
er det, som om jeg ser sex for første gang,
og jeg siger: "Åh gud, de havde ret. Det er en synd.
Jeg gik på en rigtig god date med en fyr for nylig…
Lidt info om ham.
Han blev født i London, men voksede op i Florida.
Er det ikke en trist historie?
Åh gud. Som en moderne version af: "Til salg: Babysko, aldrig brugt."
Ligesom en hel historie i en sætning.
Du kunne have fået alt. Du kunne have haft den bedste accent.
I stedet har du alle slags HPV.
Tragisk. Men han var sød. Han tog mig med hjem.
Sikken gentleman, han lod mig komme først, hvilket var en fejl for ham, fordi
alt det hede og romantiske, han kunne have sagt,
virkede ækelt på mig.
Nær slutningen sagde han: "Hvor vil du have den?"
Og jeg sagde:
"Hvad med derovre?
Ikke her. Kan du gøre det direkte ned i badehåndklædet?"
Så er det nemmere.
Orgasmer er vilde.
Forskellen mellem mandlige og kvindelige orgasmer er vild.
Den mandlige orgasme er meget ligetil.
Ligesom Mario Kart.
Kør banen rundt længe nok, og du vinder.
Kvinders orgasme, ud fra det jeg hører,
er som en labyrint med en sfinx ved indgangen,
der siger: "Jeg taler sandt, og min bror lyver."
Og du skal løse den gåde,
finde midten, besejre Minotauren,
og så finder du måske G-punktet. Du ved det ikke.
Den måde, vi taler om G-punktet,
er, som om det bevæger sig i kroppen hver nat, et andet sted.
Ligesom Værelset Med Krav. Det er helt vildt.
Jeg tror bare ikke, det er så svært.
Man hører kun, det er svært for kvinder at komme
i heteroseksuelle forhold. Man hører det aldrig fra queer kvinder,
og jeg undrer mig over, hvad den manglende del af ligningen er.
Helt ærligt…
Nej, stop.
Jeg vil ikke lade det falde hen i klapgrin.
I griner og klapper eller lader være.
Jeg tror ikke, det er svært at få kvinder til at komme.
Jeg tror, jeg kunne gøre det.
Ja. Sæt mig på banen, træner.
Jeg tror, jeg kunne.
Jeg har ikke brugt tid dernede, men jeg elsker puslespil.
Jeg ville gribe det an som et escape room. Bare rør alle hjørnerne, og kom ud derfra.
Med det i tankerne, kom herop, frue.
Kan jeg få mit strandhåndklæde fløjet ind? Det ville være fedt.
Jeg laver fis. Men hvad hvis jeg ikke gjorde?
Tænk hvis I så denne Netflix-special:
"Åh gud, en homoseksuel mand fik en kvinde til at komme på scenen."
Hvem sagde, at teatret var dødt?
Ikke mig. Nej. Nej, sir.
Her er sagen ved at tale om sex så åbent med jer.
Det er lidt svært som bøsse,
fordi jeg har mange mandlige venner, der er straight.
Meget modigt. Jeg har mange straight venner.
Og når jeg taler om mit sexliv på scenen, slår det aldrig fejl, at en af dem siger:
"Joel du er så heldig.
Bøsser knepper bare hele tiden. I knepper konstant.
Hvis jeg var bøsse, ville jeg have meget mere sex."
Nej, for du ville stadig se sådan ud.
Det er ikke…
Hvad tror du, det er at komme ud af skabet?
Går du gennem Narnia-skabet, og Jorden skifter på sin akse,
og vi kan ikke se dig mere?
Det er sværere på vores side af hegnet. Du vil ikke have det her. Det er hårdt.
Men, Ben…
Min nyeste, straight mandlige ven.
Det var den væmmeligste del af de tre. Det kan vi vist være enige om.
Gjorde det dig ilde til mode at høre om bøssesex?
Bøsser, der kommer?
-Jeg bor i WeHo, så… -Du bor i WeHo!
Så du har…
Du har stort set haft homoseksuel sex.
Du har set det hele.
Det er interessant.
Men du har set en stor del af mit show.
Du har hørt om mit liv, og hvordan jeg lever.
Og mit spørgsmål til dig, Ben, er…
Er jeg et godt forbillede?
Er jeg et godt forbillede for de folk, jeg repræsenterer?
Som unge, asiatiske
bøssedrenge?
-Så vidt jeg kan se, ja. -Hvorfor?
Hvad gør mig til et godt forbillede?
Du er pænt klædt.
Jeg er pænt klædt.
Det fjols bor bestemt i WeHo.
Fantastisk. Fantastisk, Ben.
Mange synes ikke, jeg er et godt forbillede.
Især mange asiater og mange bøsser synes ikke, jeg repræsenterer os godt.
Jeg lavede et show i Phoenix,
og en bøsse sendte mig en PB bagefter:
"Du er alt det, der er galt med bøssesamfundet.
Du får alle bøsser til at virke som sexidioter på stoffer."
Jeg sagde: "Det var så lidt?"
Han skrev: "Bøsser som dig er grunden til, at mine forældre ikke taler til mig."
Ja, ikke?
Jeg sagde: "Det er jeg ked af. Det er så hårdt.
Men du er også den eneste bøsse, dine forældre kender,
så måske bør du tage lidt mere ansvar for det."
"Beklager. Hvis de mødte mig, ville de være glade."
"Åh gud, vi vidste ikke, de også kunne være seje.
Vi troede, de allesammen levede på nas i vores kælder."
Det er virkelig svært. For eksempel, Ben, må jeg spørge dig.
Du har tilbragt aftenen med at repræsentere alle hvide mænd.
Har det været frustrerende?
-Lidt. -Lidt.
Du har gjort det en aften. Jeg har gjort det i 11 år.
Det er sandt. Og her er sagen.
Jeg sætter pris på alle, der kom til showet i aften
og ville føle sig repræsenteret og føler, jeg gør det.
De føler sig afspejlet i min erfaring. Det er så fedt.
Men det var ikke det, jeg kom her for.
Det er ikke mit primære formål som standupkomiker.
Jeg ville bare komme og være dum og få folk til at grine.
Og alt det andet er et biprodukt, okay?
Og med alt det i tankerne
vil jeg afslutte mit show nu med en joke,
som straight mennesker, bøsser og asiater
alle bedt har mig om at holde op med at fortælle.
Den er sådan her. Her er sagen.
Jeg tror ikke, bøsser har mere sex end straight mænd.
Vi har mere interessant sex end straight mennesker.
Jeg har haft sex i Target og i IKEA.
Jeg elsker at shoppe. Jeg er en stereotyp.
Men mit yndlingssted er i offentlighed. Det er meget gammeldags.
Jeg elsker sex i dampbadet i motionscentret.
Det er fedt, for der er fugtigt,
og bøsser er som mug, vi trives i det miljø.
I dampbadet eller bag køleskabet.
Der knepper vi nu om stunder.
Jeg var sammen med de to fyre i dampbadet i motionscentret.
Vi havde det herligt, og så kom nogle straight mænd.
Vi spredte os som kakerlakker. Det er den sociale kontrakt, vi har.
De straight fyre satte sig ned
og talte om kylling og broccoli, eller hvad I taler om.
Og der var en pause i samtalen på et tidspunkt,
og fyren, der havde startet trekanten fra starten…
Han var anfører for trekanten,
han så på mændene og sagde noget meget vildt.
Han kiggede på dem og sagde:
"Er I liderlige?"
De kunne ikke tro deres ører. De begyndte at ryste,
som om de var på Pirates of Caribbean, og en animatronic så dem lige i øjnene.
De kunne ikke tro det, de hørte.
Til sidst lykkedes det en af dem at sige: "Nej, nej, nej,
jeg er ikke liderlig. Ingen af os er liderlige."
Og det var…
Vi var allerede ret ydmyget.
Og så,
denne mand,
han rejste sig op,
og han så dem i øjnene og sagde noget,
jeg aldrig glemmer.
Undskyld.
Han sagde:
"Så skal I gå."
Og det gjorde de.
Det er det skøre,
at de rejste sig uden et ord og forlod dampbadet.
Da jeg var færdig med ham, sagde jeg: "Du er et godt forbillede."
Mange tak. Det synes jeg.
L.A., mange tak.
Åh gud, I har været fantastiske!
Tekster af: Pernille G. Levine