Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ESITTÄÄ
Voi luoja! Hei, Los Angeles!
Mitä? Antakaa kuulua. Vielä vähän.
Vielä vähän. Juuri noin.
Jestas sentään. Moi kaikille.
On mahtavaa olla täällä. Tiedän, mitä ajattelette.
"Emme tienneet, että hän olisi myös seksikäs."
Olen sitä rohkeasti. Koomikot saavat olla nykyään seksikkäitä ja näyttäviä.
Edustan sitä yhteisöä tänään.
On upeaa olla Los Angelesissa, joka on uusi kotini.
Te olette mahtavia.
Yksi tämän työn eduista on se, että saan matkustaa paljon.
Mutta en aina pääse hienoihin kaupunkeihin.
Edellinen kiertuekeikkani oli Idahon Boisessa.
No niin. Joku hurrasi.
Suhtaudumme asioihin eri tavoilla.
Ei vainkaan. Minulla oli hauskaa Boisessa.
On kyllä sanottava, ettei siellä ollut hirveästi aasialaisia.
Se tuli selväksi, kun kävin Boisen P.F. Chang'sissa -
ja näin, miten ihmiset reagoivat, kun tulin ravintolaan.
Ihan kuin olisin ollut itse P.F. Chang.
Se oli psykoottista. Ihmiset ryntäilivät ravintolassa.
"Pitääkö meidän polvistua?" "En tiedä."
"En ole nähnyt tuollaista aiemmin läheltä."
Kävelin ravintolassa kuin joku vitun prinssi,
joka palaa valtakuntaansa.
"Kaikki, mihin valo osuu, on minun.
En ole isäni. Olen Kyle Chang.
Asiat tehdään nyt toisin. Eri maiden ruokia ei enää yhdistellä.
Palatkaa omiin kotimaihinne!"
Olette fiksuja. Siistiä.
Pidän siitä. Olette valmistuneet koulusta.
Juttelin ravintolan tarjoilijan kanssa.
Hän kysyi, mistä olen. Vastasin asuvani Los Angelesissa.
Enkä nyt kuseta, hän sanoi heti: "Boisessakin on paljon kaikkea."
Tokaisin: "Tiedän. Olen nyt P.F. Chang'sissa.
Mitä muuta kaupungilta voisi pyytää?
Saako teiltä muka Shanghai-burgereita? Anna minulle sellainen."
Rakastan matkustamista, mutta… Taidan tietää vastauksen tähän,
mutta onko yleisössä homoja? Missä olette? Selvä.
Pelotatte heitä. Meiltä viedään oikeudet.
Niin pelottavaa. Mutta teille ei tarvitse selittää,
että homojen pitää joskus matkustaessa tehdä niin sanottu "koodinvaihto".
Se tarkoittaa, että republikaanien osavaltioissa puhun matalammalta.
Puhun matalalla äänellä ja kävelen kuin heteromies.
Jäykin ja pienin askelin. On tosi homoa olla ajoissa.
Mutta en valehtele koskaan seksuaalisuudestani.
En valehtele siitä, että olen homo. En enää koskaan.
Olin ihan liian kauan kaapissa. En valehtele seksuaalisuudestani,
ellei Uber-kuskini katso minua hassusti. Siinä tapauksessa minulla on tyttöystävä.
Hänen nimensä on Jessica, hän trimmaa koiria,
ja pidän hänen suutelemisestaan.
Teen näyttelijänä yhden miehen esityksen nimeltä Toksinen maskuliinisuus. Ronille.
Hän nauttii siitä joka kerta.
Outoa tässä on se, että toimin täysin päinvastoin suurkaupungissa,
kuten New Yorkissa tai Losissa. Etenkin naisten seurassa.
Haluan naisten tietävän heti, että olen homo.
Koska tiedän, että nykyään naisten yleisin kuolinsyy on miehet.
Haluan, että tunnette olonne mukavaksi.
Minun kanssani vaaraan joutuu vain itsetuntonne.
Kiva takki.
Ostitko sen Amazonista?
Laskin leikkiä. Teen noin vain kauniille tytöille, koska he kestävät sen.
Kun vaihtelen näitä versioita itsestäni muiden mukavuuden vuoksi,
menen joskus sekaisin enkä tiedä, mikä versio minun pitäisi olla.
Hiljattain palasin myöhään kotiin ja pysäköin kadun varteen.
Eräs nainen ulkoilutti koiraansa yksin.
Ajattelin, että minun on luotava hänelle turvallinen olo.
"Mikä versio Joelista minun pitikään valita? Voi ei, en muista."
Lopulta loikkasin hänen eteensä. "Hei, ämmä! Siistit kengät."
Eikä hän tuntenut oloaan turvalliseksi.
Sillä äänenkorkeudella se kuulosti herjalta.
"Olen todella pahoillani tuosta."
Olette hauska yleisö. Olen pahoillani, mutta pidän jutuissa nyt pienen tauon.
Haluan selvittää yhden asian.
Lupaan, että tämä kysymys ei johdu egostani vaan johtaa hyvään vitsiin.
Kuinka moni teistä tiesi tänne tullessaan,
kuka minä olen ja mitä olen aiemmin tehnyt?
Lopettakaa.
Käskin lopettaa…
Lopettakaa!
Olen teille pakkomielle. Haluatteko mitalit?
Ennen kaikkea… Rakastan teitä. Kiitos, kun tulitte.
Kenellä ei ollut tänne tullessaan mitään vitun aavistusta siitä, kuka minä olen?
Tuolle ei olisi tarvinnut hurrata.
Se oli aika pisteliästä.
Kiitos. Kai.
Tästä toisesta ryhmästä…
Tämä on tärkeää esitykseni kannalta. Tarvitsen valkoisen heteromiehen.
Olen nyt ainoa tässä maassa, joka tahtoo valkoisen heteromiehen.
Ilmiantakaa kaverinne. Missä ovat ne valkoiset heteromiehet?
Tässä. Tuolla rivin takaosassa. Hienoa.
Mikä on nimesi? -Ben.
Minäkään en ole kuullut sinusta.
Ihan vain tiedoksesi, jotta olemme samalla sivulla.
Minäkään en tunne sinua.
Asia on niin, Ben,
että tiedän, mitä ajattelit, kun astelin lavalle.
Kun tulin lavalle, sinä tuumit:
"Sieltä se itämainen homokoomikko tulee laukomaan itämaisia homovitsejään.
Itämainen homo. Sehän tästä vielä puuttui. Itämainen homokoomikko."
Niitä sanoja ajattelit mielessäsi. "Itämainen homokoomikko".
Hän pudistaa päätään. Selvä tapaus.
Ymmärrän sen. Kerron, miksi.
Olen tehnyt tätä työtä 11 vuotta.
Eli kauan. Monet jutuistani ovat päätyneet nettiin.
Koronasulun aikana tein upean jutun ja päätin lukea kommentteja.
Tosi terveellistä.
Kommentoijissa oli paljon benejä. Monet valkoiset heteromiehet sanoivat,
että puhun vain homoudesta ja aasialaisuudesta.
"Miten muka voin samastua siihen? Jos se ei onnistu, miten voisin nauraa?"
Mietin, ettei se ollut lainkaan sitä, mitä halusin.
Haluan olla koomikko, joka vetoaa kaikkiin väestöryhmiin.
Etenkin niistä tärkeimpään…
Olin tolaltani.
Piti tehdä jotain. Nyt Ben astuu kuvaan ja tapahtuu näin.
Sinut on nyt nostettu tuntemattomuudesta.
Sinut näkee koko maailma.
Edustat nyt kaikkia amerikkalaisia valkoisia heteromiehiä.
Kyllä.
No niin.
Miksi taputamme sille?
Tämä tuntuu yhtäkkiä Trumpin vaalitilaisuudelta.
Ben, pyydän sinulta nyt yhtä asiaa.
Haluan varmistua siitä, että vitsini kolahtavat teikäläisiin.
Lasken kolmeen. Pyydän, että esität minulle luonnollisimman naurusi.
Muut ovat hiljaa!
No niin. Yksi, kaksi, kolme.
Ben, älä viitsi.
Ben, oikeasti. Naura kuin olisin Louis, sopiiko?
Anna minulle jotain aitoa. Yritä vielä kerran. Yksi, kaksi, kolme.
Taidan kuunnella valkoista miestä tuskissaan -
koko loppuesityksen ajan.
Olet tärkeä. Palaamme sinuun tasaisin väliajoin illan aikana.
Haluan kuulla ajatuksiasi. Jotkut eivät olleet kuulleet minusta.
Niille ihmisille haluan kertoa hieman taustastani.
Ensinnäkin minut adoptoitiin. Perheeni on valkoisempi kuin tuore lumi.
Siksi nimeni on hassu, Joel Kim Booster. Sukunimeni ei tietenkään ole aasialainen.
Se ei kuitenkaan ole estänyt ihmisiä yrittämästä lausua sitä aasialaisittain.
Mietitte nyt, että miten se on edes mahdollista.
Nimi on foneettisesti helppo. B-O-O-S-T-E-R.
Silti lähes joka kerta, kun kirjaudun hotelliin -
ja ojennan henkilötodistukseni, he sanovat:
"En odottanut tätä. Huoneenne on valmis, herra…"
"Ette lausu nimeäni vaan puhutte loukkaavalla aasialaiskorostuksella.
Pystytte parempaankin täällä Marriott Courtyardissa."
Se on törkeää. Mutta minulla on valkoinen perhe.
Äitini suku on kotoisin etelästä.
Minulla on sukulaisia Alabamassa, Tennesseessä ja Etelä-Carolinassa.
Rakastan sitä puolta suvustani todella paljon.
Heille on tosin tullut yhdestä asiasta pakkomielle.
Se selvisi minulle, kun seurasin heitä somessa.
Sen puolen sukulaiseni ovat kehittäneet pakkomielteen patsaista.
He rakastavat patsaita eivätkä saa niistä tarpeekseen.
Puhuin siitä hiljattain äitini kanssa puhelimessa.
Hän sanoi: "Robert E. Leen ja Jefferson Davisin patsaat kaadetaan.
Kaadetaanko kohta George Washingtonin ja Kristoffer Kolumbuksen patsaatkin?"
Vastasin…
"Äiti, en välitä siitä paskan vertaa.
Et ole nyt ymmärtänyt, kenen kanssa kommunikoit.
Taskussani on pieni tietokone, jossa on homopornoa ja Candy Crush.
Patsailla ei ole minulle vitunkaan väliä. Onko selvä?"
Asentakaa George Washingtonin perseeseen USB-portti,
niin sitten saatan kiinnostua.
Kaadetaan jokainen vitun patsas tästä maasta -
ja korvataan ne latausasemilla!
Lausuntoni päättyy tähän.
Tämännäköisen varttuminen valkoisessa perheessä -
oli joskus ahdistavaa.
Opin nopeasti näkyvän vähemmistön edustajana,
että kun kuulut vähemmistöön, ulkopuoliset yrittävät patologisoida käyttäytymistäsi.
He haluavat tekojesi leimaavan koko ryhmän.
Minulle tapahtui äskettäin esimerkki tästä.
Kävin kotibileissä Los Angelesissa.
Siellä oli kolme muuta aasialaista. Emme tunteneet toisiamme.
Meillä oli omat valkoiset ystävät.
Menin bileisiin, enkä nyt kuseta teitä.
En keksi tätä. Näin kävi oikeasti.
Menin sisään ja tajusin, että meillä kaikilla neljällä oli yllämme jokin vaate,
jossa oli Tasmanian tuholaisen kuva.
"Voi ei!" Kutsuin meidät kaikki koolle keittiöön.
"Jonkun pitää käydä vaihtamassa vaatteet. Luomme uusia stereotypioita."
Mutta oli jo myöhäistä. Valkoiset tytöt tuumivat:
"Kai nyt on sitten Tazin vuosi.
Heidän astrologiansa on erilaista. Hahmo on tärkeä heidän kulttuurissaan.
Se on pääosassa heidän paraateissaan."
Hauskaa.
Mutta tänään täällä on aasialaisia, eikö niin?
He uskaltavat kiljua vain minun Netflix-kuvauksissani.
Tosi siistiä.
Kasvatukseni takia tunnen nyt aikuisena olevani hyvin aasianamerikkalainen.
Rodullisessa mielessä tunnen olevani aasialainen Amerikassa,
mutta en ole saanut kokea korealaisten kulttuurisia erityispiirteitä.
Minulla ei ollut lapsena korealaisia isovanhempia opettamassa perinteitä.
Missä yleisön korealaiset ovat? Missä olette?
Siellä. Mahtavaa.
Et nostanut kättäsi. Et ole korealainen.
Mikä… Mitä… Mikä maku?
Puhun jopa aasialaiselle kuin valkoinen.
Mikä on etnisyytesi? Vietnamilainen? Selvä.
Ja sinulla on korealaiset isovanhemmat. -Kyllä.
Kysymykseni sinulle kuuluu siis…
Vihaammeko häntä?
Juuri tästä on kyse.
En oppinut, keihin pitää suhtautua rasistisesti maanosan sisällä.
Se on iso osa kulttuuriamme. Se on meille valtava juttu.
Ole nyt rehellinen.
Keitä isovanhempasi vihaavat? Sano se kuuluvalla äänellä.
Japanilaisia. -Japanilaisia! Se oli aivan kielen päällä.
Onhan se karua kuultavaa, mutta he tietävät, mitä he tekivät.
Kyllä he tietävät.
Onko paikalla japanilaisia?
Joudut lähtemään.
Vitsailin. Voit jäädä.
Toistaiseksi.
On mahtavaa olla aasialainen.
Mutta sinä olet siis vietnamilainen ja tuon herrasmiehen seurassa.
Hänen kätensä on näköjään haaroissasi.
Ihanaa. Haluan nopeasti varmistaa, että olet valkoinen.
Aivan. Janine, ota lähikuvaa tuon valkoisen miehen kasvoista.
Onko hän ensimmäinen aasialaisesi vai yksi monista pitkässä jonossa,
tai toisin sanoen aasialaisten sarjassasi?
Ei ole ensimmäinen. -Ei ole siis ensimmäinen.
Kysymyksiä pitää uskaltaa esittää. Joskus he yrittävät kerätä koko sarjan.
Joskus se voi olla tosi epämukavaa. Ei minulla ole mitään…
Teillä on varmasti ihana suhde,
mutta on miehiä, joilla on rajuja aasialaisfetissejä.
Joskus he laukovat tosi outoja juttuja, ja se on erittäin epämukavaa.
Juttelin erään kanssa deittisovelluksella, kun hän kysyi yhtäkkiä:
"Etkös sinä ole korelainen?" Vastasin myöntävästi.
"Mistä tiesit? En kertonut sitä."
"Silmäsi muodosta."
Vastasin: "Mitä?
Mittaatko seuraavaksi kalloni, senkin hyypiö? Laita se harppi syrjään.
Ei tuollaista voi sanoa kellekään vuonna 2022. Se on outoa."
Enkä ollut edes lähettänyt hänelle kuvaa naamastani vaan perseestäni.
"Minkä silmän muotoa tarkoitat, etsivä Pikachu? Ala vetää."
Törkeää.
Tuo oli vitsi, sillä en ole vielä saanut otettua hyvää kuvaa siitä kehoni osasta.
Se tuntuu niin monimutkaiselta. Tarvitsisin rakennustelineet ja apulaisia.
Persereiän kuvaaminen yksin on niin synkkää.
Joutuu kyykkimään kameran päällä.
Ei, ei, ei.
Jumala siunatkoon niitä yhteisömme miehiä, jotka onnistuvat siinä yksin.
Sain hiljattain reikäkuvan.
Mies oli jotenkin saanut kuvaan sekä persereikänsä että naamansa.
Ei sellaista halua nähdä.
Reikä edessä ja kuolleet silmät taustalla.
Se näyttää ihan pesukarhulta turvakamerassa.
Ei. Sellainen ei ole minulle.
En kuitenkaan tarkoita… Olen milleniaali, joten olen ottanut lukuisia alastonkuvia.
Kymmeniä. Ehkä satoja.
Otan jatkuvasti kuvia alastomasta kehostani ja lähettelen niitä ympäriinsä.
Koska olen toiminut niin holtittomasti,
viime jouluna, kirjaimellisesti vielä jouluaattona,
sain tietää kaikkien alastonkuvieni vuotaneen nettiin.
Tiedän. Näen, että jotkut kaivelevat puhelintaan.
Niin kävi, ja olin tolaltani.
Olin vihainen ja tunsin, että minut oli häpäisty.
Sitten selvisi, että olin "miesjulkkisten" joukossa.
Annoin kuvien olla.
"Ne voivat jäädä sinne.
Antakaa niiden olla uutenvuoteen saakka. Tässä on pari rankkaa vuotta takana."
Olin saanut vain hyviä arvioita, joten päätin olla välittämättä.
En lähetä enää alastonkuvia. Lähetän vain linkin.
Kun jättää välikädet pois, niin hommasta tulee helpompaa.
Pidän kullikuvien lähettämisestä.
Kansakuntamme on nyt jakautunut kullikuvien suhteen.
Mutta lähettelen niitä.
Olen saanut pari outoa vastausta kullikuviini.
Kun lähetin kuvan, sain mieheltä vastauksen:
"Kiva.
Olisiko tuoreempaa?"
"Tuoreempaa?"
Pitelenkö sen vieressä sanomalehteä, kuin kullini olisi siepattu?
Se on kullini, ei Patty Hearst.
Mitä olemme oikein tekemässä?
Olen saanut paljon kullikuvia elämäni aikana.
Olen nähnyt niitä varmaan tuhansia.
Tunnen olevani antropologi. Kuin kullien Jane Goodall.
Ja tunnen olevani tässä vaiheessa pätevä -
kertomaan huomion miehistä ja heidän peniksistään. Se kuuluu näin.
Useimmat miehet ovat pakkomielteisiä peniksensä koosta,
mutta he unohtavat, että heidän peniksensä voi olla myös kammottavan ruma.
Se on merkittävämpi ongelma isossa kuvassa.
Oletteko nähneet rumaa kullia? Siitä ei halua isompaa.
Kukaan ei laita suurennuslasia sen päälle.
"Tuo penis näyttää aitaan juuttuneelta oksalta."
"Mitä tuolle tapahtui?"
"Siihen osui salama, se kaatui ja jatkoi kasvamistaan.
Se on luonnonoikku. Sen alle haudataan lemmikkejä, jotka heräävät öisin eloon."
Se on oikeasti ihme.
Olen hieman sitä mieltä,
että toisinaan aasialaisfetissit perustuvat rasismiin.
Pidän aasialaisfetissiä joskus rasistisena.
Mutta pahempaa on, jos sinulla on aasialaisfetissi,
etkä ole ihastunut minuun. Se satuttaa oikeasti.
Sellaista en ymmärrä. "Mihin ruuduistasi en saanut ruksia?"
Itse asiassa tiedän ne ruudut. Se johtuu taustastani.
Minulla ei ole kulttuurista aasialaista taustaa, jota monet miehet etsivät.
Monelle heistä olen kuin halpa tarjous.
Ihan kuin he tulisivat autokauppaan, joka mainostaa upeaa Hondaa.
Kun he lähtevät ajamaan, he toteavat: "Mitä vittua? Tämähän on PT Cruiser!"
Todella rankkaa.
Enkä ole immuuni minäkään. Tein parikymppisenä paljon virheitä.
Tapailin "riisikuningattaria". Siksi me heitä kutsumme.
Tapailin tosi monia miehiä, joilla oli useita samuraimiekkoja seinällä.
Ja on pakko sanoa, että yksikin miekka on jo liikaa.
Jos on kaksi, niin juokse.
Kerran menin treffeille riisikuningattaren kanssa. Hän piti siis aasialaismiehistä.
Treffit menivät sen verran hyvin, että nussimme päivän päätteeksi.
Ja yhdessä vaiheessa kesken rakastelun mies nojasi eteenpäin ja sanoi: "Hei."
"Moi. Mitä nyt?"
Enkä nyt kuseta. Hän sanoi sanatarkasti näin.
Hän nojasi eteenpäin ja sanoi: "Et kyllä nussi kuin aasialaismies."
Tiedän. Se oli järkyttävää.
Olin niin nuori. En tiennyt, mitä tehdä.
Panikoin ja tein ekan jutun, mikä tuli mieleen.
Löin häntä karatella penikseen.
Sitten keräsin vaatteeni enkä palannut siihen Quiznosiin.
Se ei ole sallittua Michiganissa, Illinoisissa tai Indianassa.
Sellaista ei tapahdu minulle.
Hei, Ben.
Miten menee?
Mahtavasti. -Hienoa.
Asia on nyt niin, että esitykseni ensimmäinen osa päättyi.
Kenties huomasit, että sisällytin siihen paljon vitsejä homoudesta -
ja aasialaisuudesta.
Nyt he kaikki tuntevat olevansa edustettuina. Niin aasialaiset täällä -
kuin hinttarit tuolla takana.
Kaikki, jotka kaipasivat sitä, tuntevat olevansa edustettuina.
He näkivät itsensä vitseissäni. Ja nyt keskityn vain sinuun.
Esitän sinulle kysymyksen, Ben.
Saivatko vitsit tuntemaan, ettet kuulu joukkoon?
Suoraan sanottuna todella paljon.
Mikä vitseistä loi sitä tunnetta eniten?
On vaikea valita, mikä niistä.
On vaikea valita, koska juttuja oli niin paljon, eikö?
Niin paljon.
Mihin niistä voisit samastua parhaiten?
Mitä sanoit? Ruma kulliko? Selvä.
Mielenkiintoista.
Hurjaa.
Olet tosi rohkea, kun myönsit sen.
Esityksen ensimmäinen osa on ohi, joten siirrymme toiseen osaan.
Ja toisen osan vitsit…
Olen innoissani puolestasi. Ne on tarkoitettu sinulle, Ben.
Ei ehkä kannata pitää kirjaa vitseistä niin kuin äsken,
vaan anna niiden viedä mukanaan.
Niin kuin mainitsin alussa, rakastan matkustelua ja stand-upin tekemistä.
Olen nähnyt monia hienoja paikkoja.
Hiljattain olin upealla Euroopan-risteilyllä.
Olen aina unelmoinut mysteerin ratkaisemisesta vesillä.
Nyt sain tilaisuuden. Valitettavasti se oli homoristeily,
ja ainoa mysteeri oli se, keneltä sain tippurin.
Sain sen Ryanilta.
Homoristeilyllä oli lisäkseni 6 000 homomiestä eri puolilta maailmaa.
Ja 32 tosi apeaa naista.
Se oli minulle niin innoittavaa.
En ole koskaan nähnyt niin montaa erilaista miestä, eri aloilta,
eri kulttuureista ja lähtökohdista.
Ja kaikilla oli kuitenkin yhteinen tavoite,
eli salakuljettaa laivaan mahdollisimman paljon huumeita.
Se oli ennennäkemätöntä. Kaikki ystäväni olivat siellä:
hallusinogeenit, amfetamiinit ja opiaatit.
Minua melkein huijattiin kokeilemaan metaa heti ensimmäisenä iltana.
Tiedän. Loistava käytännön pila.
Ei siinä tapahtunut mitään erikoisempaa.
Tapasin ensimmäisenä iltana kaksi lontoolaisherraa. He sanoivat:
"Oletko…" En edes yritä.
Olen pahoillani. Kieltäydyn.
He kysyivät, lähtisinkö vetämään kamaa. "Muru, mehän olemme merellä. Mennään.
Merilain mukaan minun on suostuttava."
Heidän hytissään kysyin, mitä on tarjolla. He vastasivat: "Metaa."
Sanoin: "Vai niin. Säästelin sitä kokemusta neljänkympin tuolle puolen,
joten taidan jättää sen nyt väliin."
"Ei hätää, se on metaa."
"Tiedän. Kieltäydyin siitä juuri."
"Ei, metaa." Kieltäydyin uudelleen. Jankkasimme sitä edestakaisin.
Se oli kuin huono sketsi. "Miten juutuimme tähän aikasilmukkaan?"
He tavasivat sen minulle. Heillä oli hassu korostus.
"Ei, Joel. Se on M-E-P-A. Mepaa.
Tätä huumetta ei ole vielä Amerikassa."
Ja minä sanoin:
"Selvän teki. Anna tänne."
Vedin sitä mysteerihuumetta.
Minulla oli tosi hauskaa. Tanssin koko illan.
Aamulla rantauduimme Italiaan. Puhelimeen tuli taas kenttää.
Halusin googlata mepan ja tutkia, miksei sitä ollut Amerikassa -
ja miten saisin sitä sinne.
Minulla on hyviä ja huonoja uutisia.
Hyvä uutinen on se,
että meillä on sitä Amerikassa.
Huono uutinen on se, että kutsumme sitä kylpysuolaksi.
Se oli minulle siis sivuttaissiirtymä -
kamassa, jota vedin ja jota en halunnut vetää laivalla.
Kylpysuolassa on yksi juttu, josta uutiset ja valtamedia eivät kerro.
Rakastin sitä.
Se oli ihan mielettömän hauskaa.
Kaikkien pitäisi kokeilla sitä. Katsokaa tuolienne alle.
Pikku satsi kaikille. Ei vainkaan. Mutta kokeilkaa.
Ei pieni määrä tapa, tai on se tappanut, mutta…
Jos olet avomielinen, voit saada mukavan elämänkokemuksen.
Kuulkaas.
Ymmärrän, että te kaikki ette voi kokeilla kylpysuolaa noin vain.
Ymmärrän, että joillakin on päihdeongelmia.
Kunnioitan sitä ponnistelua.
Minulla kävi tuuri. Kasvoin sen verran kieroon, että pidän huumeista.
Mutta sain sen verran rakkautta, että käytän niitä vastuullisesti.
Vain… Tiedän.
Juon jatkuvasti vettä, asetan ajastimia ja käytän taulukkolaskentaa.
Olen mallioppilas, kun on kyse kaman vetämisestä.
Huumekulttuuri on aina kiehtonut minua.
Minua kiinnostaa, mistä saamme huumeet. Minä saan ne Vanessalta.
Mutta mistä Vanessa saa huumeet, joita ostan häneltä?
Kun ostan häneltä ketamiinia, eli hevosten rauhoittavia,
mistä hän saa sitä kamaa?
Meneekö hän eläinlääkärille ja sanoo:
"Hevoseni ovat todella kipeitä. Ne eivät mene nukkumaan!"
Toinen kysymys: miksi vitussa minä vedän hevosten rauhoittavia?
Kuka yhteisössäni aloitti sen? Kuka homoeläinlääkäri keksi:
"Näillä tytöillähän on tosi hauskaa. Täytyy saada sama meininki."
Sitten kolmas, viimeinen ja ehkä tärkein kysymys:
miten hevoset saadaan vetämään ketamiinia?
Tosi mielenkiintoisia juttuja.
Kaiken tämän jälkeen minun on kerrottava, etten enää juo. En vain pysty.
Krapulat ovat liian rajuja kropalleni. En pidä siitä. Olen liian vanha siihen.
Sitten muutin Kaliforniaan, jossa ruoho on laillista.
Kun tulin tänne, kaikki sanoivat:
"Sinun pitää vain polttaa ruohoa. Marihuana on paras krapulalääke."
En tiedä, oletteko kokeilleet, mutta minä olen.
Ihan kuin laittaisi hatun päälle hatun. Se ei ole hyvä lääke.
Ei tosiaankaan.
Karmean päänsäryn lisäksi luulin, että kaikki ovat vihaisia minulle.
Se ei ole sellainen kokemus, jota voisin suositella.
Tykkääkö kukaan muu juhlimisesta? Missä kaikki bilettäjät ovat?
Kyllä. Bileet.
Sinä pidät… Tanssitkin vähän. Janine, saammeko hänet kuviin?
Oletko vetänyt essoa? Siis olet.
Konstaapeli, löysimme hänet.
Täällä edessä.
Esso on suosikkihuumeitani.
Se on siis ekstaasia, joka tekee juuri sitä, mitä siitä kerrotaan.
Se luo ekstaasin, upean ja kiimaisen olon.
Miehille siinä on sellainen luontaisetu, että on mahdotonta saada stondista.
Se on ällistyttävää. Esson vetäminen on kuin tekisi sopimuksen noidan kanssa.
"Lupasin tehdä sinut kiimaiseksi, mutta en kovaksi!"
Sinun on tultava ennen kuin aurinko laskee festareilla,
tai päädyt rikkaruohoksi hänen puutarhaansa.
Se on katastrofi.
Tunnen, että monet vähän jännittyvät, kun puhun huumeista.
Aion jättää aiheen pian, mutta siitä ei ole helppo päästä eroon.
Siirrymme puhumaan eläimistä esitykseni kakkosvaiheen lopuksi.
Uskon, että koirat käyttävät kokaiinia ja kissat ruohoa.
Oletteko koskaan nähneet kuritonta koiraa julkisella paikalla?
Omistajat puhuvat koirille samalla tavalla kuin kokkelipöllyssä oleville kavereille.
"Terrance, tule alas sieltä heti!
Terrance, alas! Anteeksi. Hän ei ole yleensä tuollainen.
Älkää soittako turvakotiin!"
Sillä välin kissat leikkivät kotona laserosoittimilla.
Vedenpitävä analogia.
Missä on koiraihmisiä? Missä koiranomistajat ovat?
Ymmärrämme.
Tosi typerää.
Entä missä ovat kissojen ystävät?
Te olette hienoja ihmisiä joka ikinen.
Missäs lintuihmiset ovat?
Selvä. Janine, kuvaa kaikkia, jotka huusivat.
Teidän tietonne tallennetaan! Vitun friikit!
Törkeää.
Kuulkaa. Minusta kissat ovat parhaita eläimiä.
Ne ovat koiria parempia. Koiranomistajat pyörittävät päätään.
Mutta on yksi syy, miksi kissat ovat koiria parempia.
Kissat eivät tekisi koskaan yhteistyötä poliisin kanssa.
Ei yksikään niistä.
Eikä se johdu siitä, etteivätkö kissat osaisi.
Kissat voisivat halutessaan lopettaa huumekaupan huomenna.
Mutta ne sanovat: "Yhteistyö valtion kanssa? Ei käy."
Koiranomistajat ovat hulluina koiriinsa. "Koirani seuraa minua kaikkialle."
Vaikuttaa ihan valtion tiedustelupalvelun salakuunteluhommilta.
"Koirani odottaa, kun käyn vessassa."
Se luulee sinun käyttävän huumeita ja haluaa vasikoida sinusta!
Jokaisella koiralla on mikki!
Lopettakaa pentujen rahoitus.
En voinut edes sanoa sitä loppuun.
Koiranomistajat suuttuvat, kun puhun tällaisia.
Eräs koiranomistaja käski kerran keikan jälkeen lopettaa nuo jutut.
"Älä heijasta ihmisten moraalia koiriin.
Koirat eivät ymmärrä, mitä ne tekevät."
Minusta koirat ymmärtävät moraaliamme paremmin kuin muut eläimet.
Oletko koskaan nähnyt koiraa, jota hävettää paskoa sinun nähtesi?
Kun näen sellaisen, suutun aina.
"Ymmärrät siis sittenkin, millaista on elää yhteiskunnassa.
Ainakin joskus. Jos kerran ymmärrät, hanki töitä."
Koira sanoo: "Vie minut poliisikouluun."
Joka kerta. Ihan hullua.
Ymmärrän kyllä, että julkinen paskominen stressaa.
Se on stressaava kokemus. Teen sitä usein.
Käyn lentokentillä ja käytän yleisiä vessoja.
En tiedä, milloin niin kävi, mutta jossain vaiheessa -
ihmiset alkoivat mennä vessojen koppeihin tekemään hallintohommia puhelimillaan.
En ymmärrä sitä. Se on kamalaa.
Jonottaminen paskahädässä julkiseen vessaan on tuskaa.
Koppeihin on saatava sama sääntö kuin raskaana oleville sairaaloissa.
Vain laajentuneella aukolla pääsee sisään,
sillä joillakin jonottajilla näkyy jo sikiön pää!
En pääse sisään, koska selaat Instagramia. Näen sen oven raosta!
Se on hullua. Miten voimme olla maailman kärkimaa,
jos voin katsoa toisia silmiin ollessani lentokentällä paskalla?
Siinä ei ole mitään järkeä.
Rakastan kissoja. Kävin…
Kävin äskettäin kissakahvilassa ensimmäistä kertaa.
Ei.
Olen eri mieltä.
Se oli pettymys. Kun menin kissakahvilaan,
oven ulkopuolella oli lista säännöistä.
"Älä jahtaa kissoja. Älä nosta kissoja.
Älä silitä kissoja, elleivät ne halua. Älä ota kissoja syliisi."
Tunsin itseni heteromieheksi strippiklubilla, kun olin kissakahvilassa.
"Maksoin tästä seitsemän dollaria. Nyt vittu syliin sieltä!"
"Eikö täällä saa silittää kissoja? Onko tämä pelkkä saastainen kahvila?"
Törkeää.
Rakastan kissoja. Etenkin omiani.
Mutta kaikista kissaihmisistä en suoraan sanottuna pidä.
Jotkut teistä ovat hurjia.
Oletteko nähneet Netflix-dokumentin Don't F**k with Cats?
Jotkut ovat. Teille muille kerron, että se on tosielämän rikosdokkari.
Se kertoo tyypistä, joka tappaa kissoja ja jakaa tappovideot netissä.
Kissojen ystävät yhdistävät voimansa ja yrittävät jäljittää hänet.
Jäljittäessään he tajuavat, että hän tappoi miehenkin.
"Outoa."
Aina kun puhun kissaihmisille tuosta dokkarista, he sanovat:
"En voi katsoa sitä dokumenttia. Se, mitä hän tekee kissoille videolla,
on liian rajua ja kamalaa."
Kysyn sitten: "Eikös hän tappanut ihmisenkin?"
"Kyllä, mutta siitä minä pidin.
Rakastan oikeista rikoksista tehtyjä dokkareita."
Minä en enää niitä katso.
Minulle riittää. Se mädättää aivomme.
Puhuin kaverilleni tytöstä, joka katosi, kun olin viimeistä vuotta high schoolissa.
"Löydettiinkö hänet?" "Löydettiin."
Kaverini oli pettynyt.
"Anteeksi, kun siitä ei tehty podcastia."
Todella älytöntä.
En pidä siitä, että annamme sarjamurhaajille lempinimiä.
The Craigslist Killer?
Ensinnäkin…
Määräinen artikkeli?
Monet muutkin murhaajat käyttävät sitä palvelua.
On epäreilua, että nostimme hänet erityisasemaan,
koska The Facebook Marketplace Killer ei kuulosta yhtä hyvältä.
Miksi niin tehdään?
Se on tosi turhauttavaa.
Uskon, että minut murhataan.
Uskon, että niin minun on määrä lähteä täältä.
Vietän paljon aikaa reissussa, ja kun olen uudessa kaupungissa,
vonkaan sovelluksilla seksiä vierailta miehiltä.
Ystäväni sanovat, etten saisi tehdä enää niin.
"Joku niistä tuntemattomista voi tappaa sinut."
"Tiedän, mutta vaikka minut murhattaisiin, joku valitsi minut silti."
Lopputulos on kuitenkin sama. Joudun lopettamaan deittailun.
En päässyt naimisiin, mutta minusta tuli jonkun peruukkiteline.
Valintojen maailma.
Moi. Tulitteko tänne yhdessä?
Kiva. Oletteko rakastuneita?
Hän ei ole sanonut vielä mitään.
Rakastatko häntä? Räpäytä kahdesti, jos kaipaat apua.
Kauanko olette olleet yhdessä?
Seitsemän vuottako? Upeaa.
Oletteko avoimessa suhteessa vai yksiavioisia?
Yksiavioisia? Todellako?
Uskomatonta. Anteeksi. Ette näyttäneet kristityiltä.
He piileskelevät nykyään näkyvillä.
En oikeasti välitä paskaakaan.
En oikein tiedä yksiavioisuudesta. Olen koukussa kolmen kimppoihin.
On kiva etäännyttää joku seksin aikana. Se on tosi mahtavaa.
Pelata psykoseksuaalista peliä homoparin kanssa.
Pidän heikomman osapuolen paitsiossa koko ajan.
"Kiitos, Brian. Meillä on jo homma hanskassa.
Kipaisetko meille vettä? Mahtavaa."
Homopareilla on vaikeaa. Vaihtoehdot ovat vähissä.
Joko avaat suhteesi tai adoptoit aasialaisvauvan.
Molemmissa tapauksissa minä ilmestyn paikalle.
Korealainen paskoo jossain päin taloasi.
Haluan puhua teille nopeasti tästä yhdestä asiasta.
Puhumme avoimista suhteista kuin villistä lännestä.
"Joka suhteessa on eri säännöt." "Miten he tekevät sen?"
Yksiavioiset suhteetkaan eivät ole samanlaisia.
Niillä kaikilla on omat pikku poikkeamansa.
Teille on tärkein sääntö, ettei muita saa panna.
Ja se on teille hyvä juttu.
Viekää minut kirkkoon. Mahtavaa.
Entä muut asiat?
Saako muita suudella?
Et ole vielä vastannut.
Seitsemän vuotta ja vielä epävarma.
Tuo on huolestuttavaa.
Saako toisia pitää kädestä?
Vastaat, että ei. Selvä.
Lisätäänpä tähän hieman kontekstia. Mikä on nimesi?
Carl? Selvä.
Joten…
Carlin edellinen tyttöystävä on joutunut sairaalaan.
Hän on huonossa kunnossa.
Hän saa esittää toiveen…
"Minun täytyy tavata Carl. Missä hän on?"
Carl kiirehtii sairaalaan ja ryntää ovista sisään.
Tuo oli kamala syke.
Nainen nostaa kätensä…
Hän pyytää: "Carl, ole kiltti ja pitele minua kädestä."
Ja hän tekee niin. Suututko? Et, koska nainen kuolee pian!
Kehno lähtökohta.
Se oli minun syytäni.
Entä halit? Saako toisia halata?
Eli saa. Ovi on siis raollaan.
Annetaan jatkoilla viipyilevä hali ja katsotaan, mitä siitä seuraa.
Vaarallinen tie.
Entä salaisuudet? Ne ovat minulle tärkeitä.
Anaalista viis, mutta älä salaa mitään.
Haittaisiko, jos hän ei kertoisi hänen ja ystävänsä salaisuudesta?
Riippuu salaisuudesta? Selvä.
Testataan sitä.
Tehdään niin… Mikä on nimesi?
Ali, astu tänne lavan reunalle.
Älä huoli, minulla on kolme rokotusta. Olen voittamaton.
Seuraavaksi teemme niin…
Carl, pysy aloillasi, tapahtuipa mitä hyvänsä.
Vaikka suuttuisit minulle.
Pysy paikoillasi. Sinusta tulee aisankannattaja.
Kun nojaan eteenpäin, kuiskaat minulle jotain, mitä et ole kertonut hänelle.
Onko selvä? Mieti joku asia nopeasti.
Teidän muiden pitää nyt meluta. Jotain meteliä vain.
En luvannut, etten kertoisi.
Voi luoja! Pidän teistä tosi paljon. Olette niin söpöjä. En halua tehdä tätä.
Hyvä on.
Seitsemän vuoden aikana hän ei ole tullut kertaakaan.
Ja se on tosi rankkaa.
On rankkaa kuulla tuollaista Netflix-ohjelman kuvauksissa.
Todella. Ei vainkaan. Katsokaa häntä. Kuvaa kasvoja.
Hän tulee aina ja koko ajan.
Hän istuu tuon naaman päällä joka ilta.
Hän on erittäin tyytyväinen.
Haluatteko joskus lapsia?
Haluatte? Ette siis usko ilmastonmuutokseen.
Mielenkiintoinen tapa tietää se.
Se oli vitsi. Lykkyä tykö lapsillenne.
Ihan oikeasti, en usko, että ylikansoittuminen on suurin ongelma.
Jos haluaa lapsia, niitä pitää tehdä.
Mutta olen sitä mieltä, että jos hankkii lapsia,
vaikka tietää, mihin suuntaan maailma on menossa,
se on vähän kuin olisi bileissä, joiden tietää hyytyvän pian.
Sitten saa viestin ystävältä: "Pitäisikö minun tulla vielä bileisiin?"
"Joo. Hyppää siihen Uberiin.
Kyllä täällä on vielä jäitä, kun tulet tänne."
Sinun pitäisi soittaa kaverillesi heti ja sanoa:
"Älä tule. Täällä kuunnellaan jo podcastia.
Bileet ovat ohi!"
Onko yleisössä homoisiä?
Luojan kiitos, koska se on syntiä.
Se on syntiä. Se ei ole oikein.
Uskon, että Jumala loi homomiehet väestönhallintatarkoituksessa.
Kun Jumala näkee miesparin kasvattavan lasta,
hän sanoo: "Ymmärsitte tehtävän väärin."
Hän on varmasti vihainen meille, koska olemme siinä paljon parempia.
Kuvitelkaapa… Asia on näin.
Kuvitelkaa, että kansallispuistossa on liikaa peuroja.
Puistoon lasketaan susia vähentämään peurakantaa.
Kun palaat parin vuoden päästä,
tajuat, että sudet ovat alkaneet kasvattaa kehittyneempiä peuroja.
"Mitä vittua? Peuran nimi on Atticus, ja ne avasivat Montessori-koulun?
Mitä?
Mistä sudet saivat toimeentulonsa ja miksi ne ovat niin sekaisin?"
Mikä mysteeri.
Hei, Ben.
Se oli esityksen toinen osa, Ben.
Siihen laitoin vitsejä…
Noin 98 prosenttia toisen osan vitseistä -
olisi voinut kertoa kuka tahansa.
Ne eivät liittyneet minuun. Kertoja olisi voinut olla valkoinen mies,
musta nainen tai alkuperäiskansaa. Kuka tahansa olisi voinut kertoa ne.
Oletko samaa mieltä, että ne olisivat olleet hauskoja kenen tahansa kertomana?
Olen. -Siis olet.
Mielenkiintoista. En siis tuo settiin mitään.
Hänen mielestään en tuo esitykseen mitään lisämaustetta.
Toivottavasti tunnet, ettet voi voittaa.
Asia taitaa olla niin, että tässä osassa oli vitsejä heteroille.
Puhuin huumeista, kissoista, koirista ja ihmissuhteista.
Sellaisia heterojuttuja.
Piditkö enemmän esityksen ensimmäisestä vai toisesta osasta?
Voit pelastaa reunalta niistä vain toisen.
Kummasta pidit loppujen lopuksi enemmän?
Ensimmäisestä.
Hän haluaa pitää minut aasialaishomolokerossa.
Ben pystyy näkemään minut vain aasialaisena homokoomikkona.
Hän ei päästä minua pois lokerosta.
Mielenkiintoista. Tosi kivaa, Ben.
Jestas. Kutsuin sinut kotiini…
Älä huoli, tuskasi on pian ohi.
Aloitamme kolmannen osan, ja luulenpa, että vihaat sitä.
Asia taitaa olla niin, etten halua omia lapsia.
Olette tunteneet minut 45 minuuttia ja teistä se on jo hyvä päätös.
"Sinun ei pitäisi kasvattaa ihmisiä."
En halua omia lapsia, mutta pidän siitä, miten he tulevat maailmaan.
Laukeaminen on elämäni tarkoitus.
Se on yksi lempiasioistani.
Mutta pidän enemmän verbistä kuin substantiivista, jos ymmärrätte.
En pidä sotkusta.
Suutuin 13-vuotiaana, kun tajusin, ettei vasektomia poista koko juttua.
Luulin, että leikkauksen jälkeen lopussa tulisi vain kuiva yskähdys.
Se olisi ollut kätevää. Mutta eihän se niin mene.
Olen masturboinut jo jonkin aikaa.
Olin ihmelapsi. Aloitin 8-vuotiaana. Paneeko kukaan paremmaksi?
Eikö kukaan nokita? Selvä. Taas yksi perverssi.
Mahtavaa oppia sillä tavalla.
Sitä ei katsottu hyvällä kotonani. Minusta kasvatettiin etelän baptistia,
joten meille kerrottiin, että se oli syntiä.
Kutsuimme sitä Onanin synniksi.
Onan mainittiin Vanhassa testamentissa jotenkin näin:
"Onan valutti siemenensä maahan,
ja Jumala suuttui sen nähdessään."
Siitä opimme, että masturbointi on väärin.
Mutta mielestäni opimme väärin.
En usko, että Jumala välittää, vaikka masturboimme.
Luulen, ettei hän vain halua meidän tekevän sitä maassa, Onan!
Siitähän tulee liukastumisvaara, kun ihmiset kävelevät!
Menit pilaamaan sen.
Se oli siis syntiä, ja siittiöistä tulee poikia.
Niin luki sukukokousten T-paidoissa.
Jokainen siittiö voi olla poika. Se oli meille tärkeää.
Oletko sinä sinkku?
Siis olet. Kuinka usein masturboit? Kerro viikon keskiarvo.
Aika usein. -Aika usein, sanoi hän.
Terve poika. Heitä joku arvio.
Neljästi. -Neljästikö?
Viisi. -Pidätkö viikonloput vapaata?
Jestas, ei tuo ole paljon.
Eihän tuo ole mitään.
Mutta miten sinä…
Miten hautaat poikasi, kun se on ohi?
Mitä teet? Mitä käytät pyyhkimiseen?
Käsipyyhettä. -Käsipyyhettä.
Vain pikkuruinen käsipyyhe kaikelle sille mällille.
Tuo ei ole huono idea. Minulla voi olla parempi.
Minulla on parempi menetelmä.
Voitte käyttää tätä vapaasti.
Otan rantapyyhkeen ja laitan sen sängyn viereen.
Pyyhin rantapyyhkeeseen ja laitan sen takaisin sängyn viereen.
Tulee toukokuu ja puhelu: "Mennään rannalle."
"Voi vittu!"
Kiikutan pyyhkeen pesualtaaseen. Se on kova kuin kivi.
Huuhtaisen sen ja otan kostean pyyhkeen rannalle.
Se on menetelmäni. Käyttäkää vapaasti.
Siri, he vihasivat sitä.
Ei se mitään. Janine, tuota ei leikata pois.
Tämä on minun Netflix-spesiaalini, ja osa vitseistä on vain minulle.
Mitäs tuumitte siitä?
Pidän masturboinnista.
Se oli minulle suurin ongelma koronasulun aikana.
Olin iltapäivät yksin ja toistelin:
"Älä masturboi enää! Lopeta masturboiminen!"
Mutta sitten toinen ääni hiipi päähäni.
"Kenelle muka säästät lastejasi? Kuka niitä odottaa?
Miksi panttaat lasteja kuin lohikäärme Smaug?
Järjetöntä. Vapauta lastisi."
Ja niin tein. Masturboin koronasulun aikana paljon.
Tein sitä niin paljon, että siitä tuli jo vähän tylsää.
Joten minun piti tehdä yksi juttu, jonka teinkin.
Otin välineitä mukaan kuvioihin.
Eräänä iltana selailin Instagramia -
ja näin kohdennetun mainoksen fleshlightista. Kiitos, Zuckerberg.
Olin vähän sekaisin, mutta päätin tilata sellaisen.
Jos ette tiedä, se on sellainen lieriömäinen putki,
jossa on vaginan, pepun tai suun muotoon tehty silikonisuulake.
Ja sitä pannaan. Se on vankilateknologiaa.
Vangit loivat sen vangeille.
Olemme pöllineet idean heiltä. Omimme sen.
Olin innoissani. Tilaukseni saapui,
ja tajusin, että olin vähän liian sekaisin, kun tilasin sen.
Avasin laatikon ja… Arvasitte oikein.
Tilasin vahingossa -
tytön pyllyn. Ja se oli katastrofi.
En tiedä mitään tyttöjen pepuista, joten olin raivoissani.
Yritin palauttaa sen, mutta niitä ei huolita takaisin.
Olin jumissa tytön pyllyn kanssa. Ja se oli kallis pylly.
En halunnut heittää sitä hukkaan, joten aloin panna sitä.
Olen pannut tytön peppua jonkin aikaa -
ja oppinut tytön peppuun panemisesta seuraavaa.
Oletteko valmiita?
Peput ovat ihan samanlaisia.
Luulin, että sisäänkäynti olisi erilainen tai että siellä olisi jokin kissan kieli.
Mutta ei. Se on ihan samanlainen.
Joten olen pannut tytön peppua jonkin aikaa -
ja ehkä tajunnut samalla, että…
Olen bi.
Olen.
Ihan pikkuisen.
Kunhan vitsailin.
En ole biseksuaali, mutta bipolaarinen kyllä.
Kiitos.
En tiedä, kiljutteko minulle vai minun kanssani.
Harmi, että biseksuaalit ehtivät napata bi-lisänimen ennen meitä.
Joskus meidän on vaikea nousta sängystä,
joten kisat eivät ole meidän juttumme.
Mutta luulen, että bipolaarisilla on asiat paremmin,
koska meillä on pilleri, joka tekee meistä vähemmän ärsyttäviä bileissä.
Hävytöntä! Rakastan biseksuaaleja.
Kunnioitan ja pelkään heitä.
Tuo saatetaan leikata pois.
Mutta ihmisen seksuaalisuus kiehtoo minua.
On aina kiehtonut. Haluan oppia uusia asioita.
Sain äskettäin tietää, että jotkut naiset voivat saada useita orgasmeja.
Yksi heistä sai juuri sellaisen.
Uskomatonta.
Kysymykseni teille kuuluu:
minkä orgasmin kohdalla häpeätte sitä, mitä juuri teitte?
Häpeä on nimittäin tärkeä mekanismi miehen orgasmissa.
Jos asiat eivät selkenisi laakin jälkeen, maailma olisi jatkuvasti kaaoksessa.
Olen tehnyt älyttömiä juttuja seksin vuoksi.
Olen mennyt kaukoliikennebussiin panon takia.
Se on psykoottista käytöstä.
Ja tässä me olemme.
On valitettavaa, että laukeaminen on lempiasioitamme,
mutta se on pilalla heti tapahtuman jälkeen.
Ensin lauetaan rakkaudella,
ja sen jälkeen ei haluta nähdä toista enää ikinä.
Kahden miehen suhteessa siitä voi tulla varsinainen kilpailu.
Eikä kukaan halua jäädä siinä kisassa toiseksi.
Jos jäät toiseksi, kukaan ei auta sinua maaliviivan yli.
Saat korkeintaan surkeaa sormetusta.
Ja kyllähän minä ymmärrän sen. Tiedämme, miten kilpailut menevät.
Tulet maaliin ja sanot:
"Luojan kiitos. Tein sen. Voinko mennä nyt kotiin suihkuun?
Voi ei, pitää odottaa Briania.
Selvä. Hän veti kokkelia, joten hänellä kestää viisi tuntia.
Mahtavaa! Sepäs oli ihana tieto. Loistojuttu."
Joskus laukeamisen jälkeen, kun seksiä olisi vielä tarjolla,
tuntuu kuin näkisin seksiä ensi kertaa.
"He olivat oikeassa. Tämä on syntiä."
Ymmärrättekö?
Kävin mahtavilla treffeillä erään miehen kanssa.
Sivuhuomio tästä tyypistä. Hän syntyi Lontoossa ja varttui Floridassa.
Eikö olekin kaikkien aikojen surullisin tarina?
Voi luoja.
Kuin nykyajan "myydään vauvan kengät, käyttämättömät".
Kokonainen tarina yhdessä lauseessa.
Olisit voinut saada kaiken. Kaikkein parhaan korostuksenkin.
Sen sijaan sait kaikki sukupuolitaudit.
Traagista. Mutta hän oli kiva, vei minut kotiin ja antoi minun tulla ensin.
Se oli häneltä virhe. Vaikka hän olisi sanonut sen jälkeen -
mitä tahansa romanttista, se olisi ollut minusta ällöttävää.
Loppuvaiheessa hän kysyi: "Minne haluat sen?"
Ja minä vastasin…
"En tiedä. Vaikka tuonne.
Ei tänne. Voisitko tehdä sen suoraan rantapyyhkeelle?
Säästä meiltä yksi vaihe."
Orgasmit ovat rajuja. Miesten ja naisten orgasmien erot ovat ihan mielettömiä.
Miehen orgasmi on suoraviivainen. Aivan kuin Mario Kart.
Kierrät radalla ja sitten voitat.
Naisen orgasmi on kuulemma kuin menisi sokkeloon,
jonka portilla on arvoituksia esittävä sfinksi.
Sinun on ratkaistava arvoitus,
löydettävä keskelle ja lyötävä Minotauros. Sitten ehkä löydät G-pisteen.
Puhumme G-pisteestä kuin se vaihtaisi paikkaa kehossa joka ilta.
Kuin se vitun Tarvehuone. Se on ihan älytöntä.
En usko, että se voi olla niin vaikeaa.
Vain heterot valittavat, että on vaikeaa saada nainen laukeamaan.
Lesbot eivät valita siitä. Mikähän on yhtälön puuttuva tekijä?
Ihan totta.
Lopettakaa.
En anna tämän hiipua nauruaplodeiksi.
Joko naurat ja taputat tai et tee kumpaakaan.
En usko, että voi olla niin vaikeaa saada nainen tulemaan.
Luulen, että onnistuisin siinä.
Kyllä. "Laita minut kentälle, valmentaja." Uskon pystyväni siihen.
Kokemusta ei ole paljon, mutta pidän arvoituksista…
Lähestyisin sitä kuin pakohuonetta.
Tutki kaikki kulmat ja häivy paikalta.
Siitä puheen ollen, tulkaapa tänne, rouva.
Jos saisin rantapyyhkeeni tänne, se olisi hienoa.
Vitsailen vain. Mutta entä jos en vitsailisi?
Joku katsoisi tätä ja tuumisi:
"Aasialainen homo sai naisen laukeamaan lavalla.
Kuka väitti, että teatteri on kuollut?"
En ainakaan minä.
Avoimesti seksistä puhuminen yleisön edessä -
on minulle homomiehenä hieman hankalaa.
Minulla on paljon ystäviä, jotka ovat heteromiehiä.
Sanon sen hyvin rohkeasti.
Kun puhun seksielämästäni lavalla onnistuneesti, tiedän heidän reaktionsa.
Yksi heistä sanoo: "Joel, olet onnenpoika.
Te homomiehet nussitte koko ajan. Jatkuvaa paneskelua.
Jos olisin homo, harrastaisin enemmän seksiä kuin nyt."
"Etkä, koska näyttäisit yhä tuolta.
Se ei ole…
En ymmärrä. Mitä luulet kaapista tulemisen olevan?
Käveletkö Narnian komeroon, Maa kallistuu akselillaan,
emmekä näe sinua enää?
Meillä on paljon vaikeampaa. Et halua näin rankkaa elämää."
Mutta, Ben…
Uusin heteroystäväni.
Tuo oli ällöttävin osa kaikista kolmesta, eikö?
Mutta oliko sinusta epämukavaa kuulla homoseksistä?
Homojen laukeamisesta?
Asun WeHossa, joten… -Sinä asut WeHossa!
Olet siis periaatteessa harrastanut homoseksiä.
Olet nähnyt kaiken. Mielenkiintoista.
Olet nyt nähnyt valtaosan esityksestäni ja kuullut paljon elämästäni.
Kysynkin nyt sinulta, Ben…
Olenko hyvä roolimalli?
Olenko hyvä roolimalli edustamissani yhteisöissä?
Kuten nuorille aasialaisille homopojille?
Kyllä minun mielestäni. -Miksi?
Mikä tekee minusta hyvän roolimallin?
Pukeudut hyvin.
Pukeudun hyvin.
Selvä.
Tuo narttu asuu oikeasti WeHossa.
Mahtavaa, Ben.
Monet eivät pidä minua hyvänä roolimallina,
etenkään monet aasialaiset ja monet homot. Heistä en edusta yhteisöjä hyvin.
Olin äskettäin keikalla Phoenixissa. Sain keikan jälkeen viestin homomieheltä.
"Edustat kaikkea, mikä homoyhteisössä on pielessä.
Saat kaikki homot näyttämään huumeita vetäviltä seksiääliöiltä."
Vastasin: "Ole hyvä?"
Hän jatkoi: "Sinunlaistesi takia vanhempani eivät enää puhu minulle."
"Tiedän. Olen tosi pahoillani. Tuo on aika rankkaa.
Mutta olet myös ainoa homo, jonka vanhempasi tuntevat,
joten ota vähän enemmän vastuuta siitä.
Jos he tapaisivat minut, he olisivat innoissaan."
"Voi luoja, emme tienneet, että he voivat olla siistejä tyyppejä.
Luulimme, että he kaikki vetelehtivät kellarissamme."
Onhan se stressaavaa. Ben, minun on kysyttävä sinulta.
Olet viettänyt tämän illan edustaen valkoisia heteromiehiä.
Onko se ollut turhauttavaa? -Vähän.
Jouduit tekemään sitä yhden illan. Minä olen tehnyt sitä 11 vuotta.
Se on totta. Ja asia on niin,
että arvostan kaikkia, jotka tulivat esitykseeni -
ja halusivat, että edustan heitä tänä iltana.
Ja jotka samastuivat kokemuksiini. Se on mahtavaa.
Mutta en tullut tänne sen vuoksi.
Se ei ole päätavoitteeni stand-up-koomikkona.
Halusin vain tulla hölmöilemään ja saada ihmiset nauramaan.
Kaikki muu on sivutuotetta.
Ja kaiken tämän jälkeen lopetan settini vitsiin,
jota minun ei pitäisi heteroiden, homojen ja aasialaisten mielestä kertoa.
Ja se menee näin.
En usko, että homoilla on enemmän seksiä kuin heteromiehillä.
Seksimme on mielenkiintoisempaa kuin heteroilla.
Olen harrastanut seksiä Targetissa ja Ikeassa.
Pidän shoppailusta. Olen stereotyyppi.
Mutta lempipaikkani julkiseen paneskeluun on melko vanhanaikainen.
Tykkään panna kuntosalini höyrysaunassa.
Siellä on pimeää ja kosteaa.
Homot ovat kuin hometta. Viihdymme sellaisessa ympäristössä.
Höyrysaunassa tai jääkaapin takana. Siellä me nykyään nussimme.
Sekstailin kuntosalin höyrysaunassa kahden miehen kanssa.
Meillä oli mahtavaa. Sitten sisään tuli ryhmä heteromiehiä.
Hajaannuimme kuin torakat. Se on sanaton sopimuksemme.
Heteromiehet istuivat alas ja alkoivat jutella -
kanasta, parsakaalista ja muusta.
Kun heidän keskustelussaan tuli tauko,
kolmen kimppaamme aloitteen tehnyt kaveri,
eli tavallaan panokapteeni,
katsoi niitä miehiä ja sanoi jotain todella rajua.
Hän katsoi heitä ja kysyi:
"Panettaako?"
He eivät uskoneet korviaan. He alkoivat täristä -
kuin kummitusjunassa pelottavan hahmon tuijottaessa heitä silmiin.
He eivät voineet uskoa, mitä he juuri kuulivat.
Lopulta yksi heistä sai soperrettua: "Ei, ei, ei.
Minua ei paneta. Ketään meistä ei paneta."
Olimme jo aika nöyryytettyjä.
Sitten tämä mies…
Hän nousi ylös.
Hän katsoi heitä silmiin ja sanoi jotain,
mitä en unohda ikinä.
Anteeksi.
Hän sanoi:
"Sitten teidän pitää lähteä."
Ja he lähtivät! Se oli hulluinta.
He nousivat ylös sanomatta sanaakaan ja lähtivät höyrysaunasta.
Ja kun sain sen miehen tulemaan, sanoin: "Sinä olet hyvä roolimalli."
Kiitoksia. Sellaista minä arvostan.
Los Angeles, suurkiitokset!
Olitte fantastinen yleisö!
Tekstitys: Sami Haapasalo