Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫זה המוזר ההוא מסופוט. איפה הכומר שלנו?‬
‫נעלת את הדלת האחורית?‬
‫באשמתי, באשמתי, באשמתי החמורה ביותר.‬
‫פורצים! עזרו לי!‬
‫- ג'וני -‬
‫שלום לך, פטריק!‬
‫שוב חזרת?‬ ‫-תהיה בשקט.‬
‫מול הקיר.‬
‫תיכנס.‬
‫עוף משם.‬
‫שמעת? עוף משם.‬
‫כבוד.‬
‫בלי זה, הלך עליך כאן.‬
‫חסר תועלת ובודד.‬
‫כמו הכומר ההוא.‬
‫לא רק שהוא בקושי ראה והלך,‬
‫אבל הוא גם דיבר בכנות.‬
‫והוא היה זר.‬
‫ובעיירה שלי, אם אתה לא אחד משלנו,‬
‫אף אחד לא רוצה לדבר איתך.‬
‫כשאנשים מתעקשים על עמדתם,‬
‫אפילו אלוהים מוותר.‬
‫אבל למרבה ההפתעה, הוא לא ויתר.‬
‫הוא עבד בפרך‬ ‫במקומות אליהם אף אחד אחר לא רצה ללכת.‬
‫הוא תמיד עלה את ההר.‬
‫לכן הוא דיבר עם אלה‬ ‫שאף אחד אחר לא רצה לדבר איתם.‬
‫אוהב לעשן?‬
‫איזה מזל.‬
‫בוא. קח שכטה.‬
‫כן. יופי.‬
‫שלום לך.‬
‫כפי ששרים בטיולי העלייה לרגל שלנו:‬
‫"תדליק סיגריה עכשיו, שתישרף לה‬
‫"תדליק סיגריה עכשיו, שתישרף לה, הללויה…"‬
‫תבורך!‬ ‫-שלום.‬
‫מלכתחילה לא היה לו הרבה סיכוי.‬
‫כשהוא נולד, הוא שקל פחות מקילו.‬
‫עכשיו אתה בסוג של חופשה.‬
‫כן. בטח. תשכב ותנוח.‬
‫אולי בגלל זה הוא נמשך למטרות אבודות.‬
‫בקרוב תזכה ללכת הרבה.‬
‫במשך ארבעה עשר יום אחרי הביוץ‬
‫אפשר להכניס מישהי להיריון,‬ ‫אלא אם משתמשים בקונדום.‬
‫שחקו בזהירות!‬
‫נהדר. עבודה טובה. זכית בשום דבר.‬
‫למי אכפת מלוזרים בתיכון מקצועי?‬
‫אבל הוא זכה באהדתם.‬
‫עופו מכאן!‬
‫ככה הכרנו.‬
‫שמעת אותי?‬
‫אבל הוא לא זכר.‬
‫אני מקווה שלא.‬
‫כשהוא יראה אותנו הוא ימות.‬
‫חבר'ה, בבקשה תפסיקו לדבר.‬ ‫שימו את הטלפונים על שקט.‬
‫ודי לקלל.‬
‫או שאבקש מגברת אניה לעשות לכם חוקן.‬
‫איזה זין, אופניים עוקפים אותנו.‬
‫הוא היחיד שלא ביטל את הנערים האלה.‬
‫והם לא נפנפו אותו כשהוא ביקש עזרה.‬
‫הוא ידע שמה שהם עומדים לראות‬ ‫יגרום להם לחשוב היטב.‬
‫רק תיזהרו. אל תשברו את המיטה‬ ‫לפני שאפילו התחלנו, טוב?‬
‫לאט ובזהירות.‬
‫מישהו לקח את המזרן?‬ ‫-כן. הוא אצלי.‬
‫ערב טוב, מר ברונון.‬
‫אני האב יאן.‬
‫איך אתה מרגיש?‬
‫תרכיבו אותה, בנים.‬
‫כואב לך?‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫אני יודע. בסדר. אנחנו נעשה משהו בנידון.‬
‫אניה…‬
‫זה היה אכזרי.‬ ‫-עצור את המכונית.‬
‫בסדר.‬
‫אבל…‬
‫משהו לא בסדר? אניה!‬
‫תודה! תודה על המסירות…‬
‫אניה, תודה מכל הלב. שמעת? תודה על זמנך.‬
‫אנא, יאן. יש לי משמרת בעוד שלוש שעות.‬
‫אני יודע איך את מרגישה,‬ ‫אבל מה עוד אני יכול לעשות?‬
‫אין לנו כסף, אין תרופות, אין תחבושות.‬
‫כלום.‬ ‫-אני יודע.‬
‫באמת, תודה מכל הלב, אניה.‬
‫היא צדקה.‬
‫ההוספיס הביתי‬ ‫שנסע במכונית מצ'וקמקת היה קטסטרופה.‬
‫ואז יאן הגזים לגמרי.‬
‫בני, יצאת מדעתך.‬ ‫-אני לא חולק על זה.‬
‫מה אתה בכלל יודע על ניהול הוספיס?‬
‫מגדה, תגידי לו משהו לפני שאשתגע.‬
‫"מה אתה יודע בכלל? 'תה מדבר אליי?"‬
‫אתה באמת חושב שיאן‬ ‫ייתן לנו להגיד לו מה לעשות?‬
‫כבר 20 שנה שהוא מתעלם מהעצות שלנו.‬
‫אין לך מספיק בעיות?‬
‫זה היין מהסופרמרקט המוזל?‬
‫תן לי לנסות.‬ ‫-בטח. בבקשה.‬
‫זה היה במבצע.‬
‫אני אשתה קצת.‬
‫חזק מאוד.‬ ‫-יהיה קל לשתות את זה.‬
‫דבר ראשון,‬
‫אני רוצה להודות לכם‬
‫על תמיכתכם.‬
‫ודבר שני…‬
‫כן, בבקשה.‬
‫ודבר שני…‬
‫אל תיגע בזה!‬ ‫-אימא.‬
‫השרוף בשבילך.‬ ‫-מגניב.‬
‫"דבר שני"?‬
‫תודה רבה.‬
‫ודבר שני, אל תגזימי. אני לא מתעלם מאף אחד.‬
‫אני מאוד מעריך את הדעות שלכם.‬
‫אבל אתה אף פעם לא מקשיב לנו.‬
‫ודבר שלישי. פיליפ!‬
‫אני לא חושב שיש צורך בידע סודי.‬
‫אני צודק?‬
‫מגדה, מה הוא עושה?‬
‫הוא מתקין דלת, כמה חלונות.‬
‫גג.‬
‫וזה מוכן.‬
‫זה קצת יותר מסובך.‬
‫אם אתה יכול לעשות את זה,‬ ‫זה לא יכול להיות כל כך קשה.‬
‫לא קשה כמו העבודה שלך.‬
‫זו שליחות, פושטק.‬
‫הטלפון שלך מצלצל.‬ ‫-תמזגי לי עוד קצת.‬
‫לחיים.‬
‫רק רגע. בבקשה תקשיב לי.‬
‫תמיד תענה כשאני מתקשר!‬
‫הרשה לי להזכיר לך‬ ‫שככמרים נשבענו להיות צנועים וענווים.‬
‫אנחנו משרתי האל! משרתים!‬ ‫-אנחנו משרתים אנשים, כמו ישו.‬
‫אתה לא בונה שום הוספיס בלי הסכמתי. שמעת?‬
‫שאלוהים יהיה לצידך.‬
‫היה לו מישהו להעריץ.‬
‫יז'י, אני מתחנן.‬
‫שמו היה פופיילושקו.‬
‫אני מתחנן. תרחיק ממני את הפחד הזה.‬
‫ויום אחד הוא פשוט פעל.‬
‫הוא השיג אדמה וקיבל הלוואה.‬
‫והחלום הגדול שלו התחיל להפוך למציאות.‬
‫הוא המשיך לעשות את מה שהוא תמיד עשה.‬
‫והוא סוף סוף הפסיק לפחד.‬
‫- פתיחת הוספיס "פאדרה פיו" -‬
‫הוא לא ביטל אף אחד.‬
‫מלבד עצמו.‬
‫שלום. זה האב יאן קצ'קובסקי.‬
‫את יודעת מה? שיניתי את דעתי.‬ ‫אעשה את בדיקת ה-MRI.‬
‫מתי אוכל לצפות לתוצאות?‬
‫בבוא העת. תשאל במזכירות.‬
‫טוב, אז במזכירות.‬
‫נהדר, תודה.‬
‫מזומן או אשראי?‬
‫דפקת אותי, יז'י. בגדול.‬
‫עכשיו תוציא אותי מהבלגן הזה.‬
‫גליובלסטומה בהמיספרה הימנית.‬
‫גליומה שלב ארבע.‬
‫בן כמה אחיך?‬
‫הוא בן 35.‬
‫שישה חודשים. כל יום נוסף יהיה בונוס,‬
‫אני חושש.‬
‫הבנתי.‬
‫תודה, פרופסור. סליחה על ההפרעה.‬
‫סבא, תסדר לי את הפוני?‬ ‫-אני בא.‬
‫להתראות.‬ ‫-להתראות.‬
‫ננתח אותו. קדימה.‬
‫יהיה קל יותר אם תפסיק להזיז את הראש.‬
‫אם היית רואה אותי בעיניים בלתי פגומות,‬
‫לא הייתי צריך.‬
‫אולי הייתי מגלה סוף סוף‬ ‫אם אני נאה כמו בראד פיט,‬
‫כי אימא אומרת שכן.‬
‫החיים לא הוגנים. כל הזמן מקבלים גזרות.‬
‫יאן קיבל אחת קשה.‬
‫- ניתוח מתקיים -‬
‫והגזרה שלי?‬
‫על-תנאי.‬
‫לפחות בינתיים נחסך לי.‬
‫מה שלומך אחרי הניתוח?‬
‫אין על מה להשתגע. יש לי סרטן.‬
‫יפה אמרת.‬
‫אולי ככה אנחנו צריכים לקרוא לספר שלנו?‬
‫טוב, כן, למה לא?‬
‫אין לי מה להפסיד. את צריכה לחשוב על עצמך.‬
‫אני אוהבת את זה.‬
‫- אני פראי ואמיץ -‬
‫מושלם לכריכה.‬
‫האיש באדום הגיע.‬
‫קום. קדימה. לאט לאט.‬
‫אתה פשוט נרקיסיסט ואיש מוזר.‬
‫וההוספיס הזה שלך… זה לחלוטין לא חוקי.‬
‫שתה קצת מים.‬
‫תודה.‬ ‫-בזהירות.‬
‫ואתה מנופף בסרטן כדי לקדם את עצמך.‬
‫למה…‬
‫אתה עושה את זה, ארכיבישוף?‬
‫חכה.‬
‫ההוספיס…‬
‫לא מנוהל על ידי הכנסייה.‬
‫הוא מושתת על תורת הכנסייה,‬ ‫אבל לא על רצונותיהם של הכמרים.‬
‫ורק כדי להבהיר.‬
‫אני…‬
‫ממש לא מעוניין לדעת איך באמת רכשת‬
‫את כל הנכסים שלך.‬
‫איך אתה מעז?‬
‫לא אכפת לי.‬
‫כמו שלא אכפת לי מההתמכרות שלך לאלכוהול.‬
‫ועם כל הכבוד, בבקשה תחזיר לי טובה.‬
‫שאלוהים יהיה לצידך.‬
‫אימא!‬
‫גם את מריחה גופרית?‬
‫אולי כן.‬
‫כשהאדון יעזוב, נפתח חלון.‬
‫להתראות, אדוני.‬
‫וכך הלכה לה תהילת רומא.‬
‫מה קורה, ז'וק?‬
‫הספיק לך?‬
‫פבלו, בחייאת ראבק. כמה זמן אנחנו מכירים?‬
‫יש לך שבוע.‬
‫תפתחו!‬
‫היי, אימא.‬
‫בחייאת ראבק.‬
‫מה?‬
‫אנשים מפחדים מאנשים כמוני.‬
‫ואנשים כמוני מפחדים‬ ‫ממכתבים עם חותמות אדומות.‬
‫עדיף לפתוח אותם במהירות.‬
‫כי במקום שנות מאסר,‬ ‫לפעמים הם מתייחסים לשעות.‬
‫שעות עבודות שירות.‬
‫כן, אני לא חושב שזו צריכה להיות בעיה.‬
‫את יודעת איך זה…‬
‫אתה כאן היום, מחר אינך, אז…‬
‫ישו.‬
‫השבח לישו.‬
‫לנצח נצחים.‬
‫אני כאן בשביל השיק…‬
‫קח צעד אחורה, בבקשה.‬
‫היום, אדוני, הנוכחות שלך כאן מורגשת בהחלט.‬
‫אז 360 שעות של עבודות שירות.‬
‫מזל טוב. לנצל את היום.‬
‫מה אתה יודע לעשות, מעבר להפרת חוק?‬
‫אני לא יודע. עבדתי בבנייה.‬
‫קצת. מה עוד עשיתי?‬
‫בסדר, הבנתי.‬
‫מה אתה אוהב לעשות?‬ ‫-אני אוהב…‬
‫באופן כללי, כמו אחרים.‬ ‫לשתות, לזיין ולהרוויח כסף.‬
‫אני יכול להכין מרק מכלום.‬ ‫אני יכול לעשות קצת עשה-זאת-בעצמך.‬
‫בסדר. מחר תתייצב אצל גברת אניה במשרד.‬
‫ותדאג לנוח היטב.‬
‫ולהיות פיכח לחלוטין.‬
‫תלונה אחת ואתה בחוץ.‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫"לשתות, לזיין ולהרוויח כסף."‬
‫סליחה?‬
‫חשבתי שיש לי הרבה מזל.‬
‫כמה זקנים בכיסאות גלגלים. מקום נחמד ומואר.‬
‫במקום לשבת בכלא, הייתי בחופשה.‬
‫שלום, בחור צעיר. בוא איתי. מהר.‬
‫תיכנס. אין סיבה לפחד.‬ ‫תפוס אותו במותניים. בעדינות.‬
‫אם תתרכז תלמד מהר.‬
‫תחזיק אותו. בעדינות.‬
‫לא רציתי לראות את זה.‬ ‫לא רציתי להריח את זה.‬
‫הייתי חייב לשחרר קיטור במקום נורמלי יותר.‬
‫עזוב אותו!‬
‫מה לעזאזל?‬
‫פבלו, אני אחזיר לך.‬ ‫-שלושה ימים!‬
‫איפה הפרחח הזה?‬
‫מה אתה מחליט?‬
‫אתה מתכוון סתם לשבת ולעשן‬
‫או שתספוג את זה כמו גבר‬ ‫ותעשה את השעות שלך?‬
‫פטריק, בבקשה.‬
‫אחריות זה להתמיד.‬
‫אם אתה מתחיל משהו, תסיים אותו.‬
‫וההוספיס הוא לא…‬
‫יש בו יותר ממה שראית.‬
‫אז? אתה מעשן הרבה?‬
‫קצת.‬ ‫-קצת פחות או קצת יותר?‬
‫תלוי.‬
‫תלוי במילוי?‬
‫תגיד לי…‬
‫אמרת שאתה אוהב עשה-זאת-בעצמך.‬
‫אני יכול לעשות כמה דברים.‬
‫אם כך, מחר…‬
‫אחרי שתישן קצת, קפוץ לבקר בהוספיס.‬
‫טוב, תן לי את הג'וינט.‬
‫גם ככה יש אנשים שחושבים שאני מעשן גראס.‬ ‫-וזה נכון?‬
‫לא. זו הפעם הראשונה שלי. ברצינות.‬
‫תראה!‬
‫"שמש קטנה ויקרה, תתעודדי קצת‬
‫"הענן האפל הזה לא מתאים לך"‬
‫להתראות. שאלוהים יהיה לצידך.‬
‫על לא דבר!‬
‫אולי יאן ראה לתוכי, עם העין המוזרה שלו?‬
‫אבל לא היה לי אכפת.‬
‫חשבתי שפשוט אסדר כמה ברגים,‬ ‫אצבע משהו, אזיז כמה דברים ממקום למקום.‬
‫והכי חשוב, חשבתי שלא איתקל בפבלו.‬
‫לעזאזל…‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫צא!‬
‫עכשיו!‬
‫אה, פטריק!‬
‫עברו 24 שעות מאז שמר הנריק נפטר.‬
‫לכן אנחנו מכבים את הנר.‬
‫מה שלומך?‬
‫הכול בסדר?‬
‫פחות או יותר.‬
‫אבל האם זה יותר או פחות?‬
‫אני מבין. זה ככה-ככה.‬
‫תגיד לי. אתה חושב על אלוהים לפעמים?‬
‫אני חושב שהוא לא שם זין.‬
‫פרש לסי-6.‬
‫אתה באמת חושב שיש מישהו שאלוהים לא…‬
‫שם עליו זין?‬
‫כן, אני.‬
‫למה?‬ ‫-כי הוא יודע מה עשיתי.‬
‫רק אלוהים יודע כמה פישלת?‬
‫הוא שותה הרבה, אז זה הצטבר קצת.‬
‫למיטב ידיעתי, זה לא באמת סוד.‬
‫ערוץ אחת, פוליטיקה. ערוץ שתיים, סרטים.‬
‫ערוץ שמונה, פורנו.‬
‫זה תלוי בך איך לחיות את חייך.‬
‫אתה פשוט צריך להבין‬ ‫מה אתה יכול לעשות עכשיו, ברגע זה.‬
‫עכשיו?‬ ‫-כן.‬
‫סבא, משהו דפוק פה?‬
‫בוקר טוב, אבי.‬ ‫-בוקר טוב. שלום.‬
‫שלום, אבי.‬ ‫-שלום, גברת.‬
‫שלום, מתנדבת יקרה.‬
‫לכבוד הוא לי.‬
‫השבח לישו.‬
‫שלום לכולם.‬
‫תתיישר!‬
‫פטריק? איך הולך לך?‬
‫החלפתי דיסקיות ברזים‬ ‫ותיקנתי את האורות של גברת סטניסלבה…‬
‫אמשיך לתיקון הארונות כשאסיים עם זה.‬
‫פטריק, תירגע. עשית הפסקת…‬
‫עישון?‬
‫הבחורה במספר שתיים ביקשה ממני לתקן את זה.‬
‫גברת אגניישקה? יש לה בן קטן.‬
‫הוא בן ארבע.‬ ‫הוא מתקשר אליה כל יום. קח את זה אליה.‬
‫בואי נטעין את זה.‬
‫לעזאזל.‬
‫זה קצת קצר מדי. רגע.‬
‫אנכי או אופקי?‬
‫לא משנה לי.‬ ‫-טוב. אז אופקי.‬
‫את צריכה לדבר חזק.‬
‫אבי?‬ ‫-כן?‬
‫היא צעירה.‬ ‫-אכן. למה?‬
‫מה היא עושה פה?‬
‫למה? אתה רוצה לדעת אם היא עומדת למות?‬
‫ילדי היקר…‬
‫אם אתה צופה בזה, זה אומר שאתה בן 18 היום.‬
‫וזה אומר גם…‬
‫הילוך רביעי.‬
‫צריך להשיג כמה שיותר מזומן.‬
‫אם הספר שלי יימכר היטב, אנחנו נהיה בסדר.‬
‫כמה זמן?‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-אתה יודע, אבי.‬
‫אתה רוצה לדעת כמה זמן נשאר לי?‬
‫הרופאים נתנו לי שישה חודשים.‬
‫נראה כמה זמן אלוהים ייתן לי.‬
‫לכן אני צריך‬ ‫להשאיר את ההוספיס במצב הכי טוב שיש.‬
‫לכן עלינו לפעול מהר. סליחה, סטיתי קצת.‬
‫פיו. הוא יכול היה להרוג, אבל הוא פשוט נסע.‬
‫רק תסתכל על הכביש, אבי.‬ ‫-די לצעוק עליי.‬
‫עכשיו הלחצתם אותי.‬
‫תראה. יש לי משימה סודית בשבילך.‬
‫תעשה לי טובה?‬
‫מה יצא לי מזה?‬
‫עשיתי רשימת קניות.‬
‫הוא כרך את כולם סביב האצבע הקטנה.‬
‫טוב, כולם חוץ ממך, מר רומן.‬
‫אתה לא מאמין שגבר יכול להשתנות.‬
‫אתה יכול להאמין, אבי. כך יותר קל.‬
‫על מה אתה מסתכל?‬
‫תודה, גברת גרז'ינקה. מה הבעיה שלך?‬
‫אני מכיר פרחחים כמוהו ולמדתי דבר אחד.‬
‫אתה קונה משהו?‬ ‫-הנה.‬
‫גנב תמיד יהיה גנב.‬
‫מהר. מה הבעיה שלך?‬
‫רגע!‬ ‫-אנחנו ממהרים.‬
‫מר רומן, מה אני יכול להגיד?‬
‫טוב. אתה שחקן שחמט מעולה. ברכותיי.‬
‫איפה העודף?‬
‫אתה מתכנן להשתכר?‬
‫קח את זה לאב יאן.‬
‫קדימה!‬
‫עכשיו תחזיר את זה למר רומן.‬
‫תגיד לו שהבאת את זה כתודה‬
‫על השתתפותו בניסוי שיקום.‬
‫רומן חושב שהוא יודע הכול,‬ ‫הוא הניח שתיקח לעצמך את המזומן.‬
‫מה הקטע עם רגלי בשחמט?‬ ‫הוא מגיע לצד השני, נכון?‬
‫וזו הכתרה?‬
‫הכתרה היא מצב שבו רגלי‬
‫יכול להפוך לחתיכת שחמט חזקה יותר.‬
‫אבל המצפון שלך יצא עם ידו על העליונה.‬
‫למען האמת, מעולם לא פקפקתי בך.‬
‫רומן, כולם…‬ ‫-כן?‬
‫כולם ראויים למחילה.‬
‫אני מקווה.‬
‫איך זה שפבלו לא תפס אותי?‬
‫הוא בטח ברח מהעיר.‬
‫בכל אופן, סוף סוף יכולתי לישון בלילה.‬
‫ויאן מעולם לא חלם שהקהילה שלו תגדל כל כך.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫הבאתי לך שמיכה.‬
‫צא, בבקשה.‬
‫תדפוק שוב ותחכה שאכניס אותך.‬
‫קח את זה מכאן.‬
‫מי שם?‬ ‫-זה אני. הבאתי שמיכה.‬
‫מי זה "אני"?‬ ‫-איזה זין…‬
‫פטריק! הבאתי שמיכה.‬
‫בבקשה, היכנס.‬
‫לא מזיז לי את התחת אם תשתמשי בשמיכה,‬
‫אבל אמרו לי להביא לך אותה.‬
‫וכדאי שתשתמשי בה, כי קר.‬
‫הוא שמע אותנו?‬
‫האמת?‬
‫אני לא יודע.‬
‫עם זאת, אני חושב שכן.‬
‫הנה. פטריק מחזיק לך את היד.‬
‫והוא אוהב אותך. מאוד.‬
‫פטריק, תגיד למר יוזף שאתה אוהב אותו.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫בואו נתפלל.‬
‫אלוהים, רחם עלינו.‬
‫חזור אחריי. רחם עלינו.‬ ‫-רחם עלינו.‬
‫אלוהים, רחם עלינו.‬ ‫-רחם עלינו.‬
‫פטרוס ופאולוס הקדושים, התפללו למעננו.‬
‫התפלל.‬
‫התפללו.‬ ‫-התפללו למעננו.‬
‫ברנבא הקדוש, התפלל למעננו.‬ ‫-התפלל למעננו.‬
‫סטניסלב הקדוש, התפלל למעננו.‬ ‫-התפלל למעננו.‬
‫מרטין הקדוש, התפלל למעננו.‬
‫פטריק הקדוש…‬
‫ממלא אותי גאווה ונוגע לליבי‬ ‫שפגשתי אדם נפלא כמוך.‬
‫אני איתך ואישאר איתך עד הסוף.‬ ‫אני אוהב אותך.‬
‫שמור על עצמך, יוזפי.‬
‫נתראה שם.‬
‫לא ידעתי מה לעשות, אבי.‬
‫הוא תפס לי את היד‬ ‫כאילו הוא רוצה ממני משהו.‬
‫הוא רצה משהו ולא יכולתי…‬ ‫-מספיק.‬
‫מה שלא שהיית צריך לעשות,‬ ‫עשית את זה בצורה מושלמת.‬
‫תודה על זה.‬
‫פטריק.‬
‫בוא. עכשיו.‬
‫על הרגליים. אחת ושתיים.‬
‫בסדר.‬
‫תחזרי למיטה.‬
‫תיקנתי את זה.‬
‫זו את?‬
‫כן.‬
‫זו תמונה מגניבה.‬
‫"נוכחותה הבימתית היא מראה נפלא.‬
‫"היא לא הולכת. היא מרחפת.‬
‫"אפשר להתאהב בעיניה.‬
‫"אבל כשהיא פותחת את הפה היא נשמעת מזויפת.‬
‫"הסצנה האחרונה, במיוחד, הייתה מאכזבת.‬
‫"השחקנית הצעירה חסרת ניסיון,‬
‫"או שאולי היא הייתה זקוקה לבמאי טוב יותר."‬
‫תעזור לי בבקשה. זה תקוע. זה לא…‬ ‫-זה לא זז?‬
‫צריך לדחוף את זה. לעזאזל…‬
‫הצלחתי.‬
‫דחיתי את החיזור שלו. הוא היה ממש מניאק.‬
‫"כוכב חדש בשמי… שמי התיאטרון."‬
‫תודה רבה.‬ ‫-לגילך.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫בפעם הבאה תצבעי אותן בעצמך.‬ ‫אני לא יודע איך עושים את זה.‬
‫תבריג את הידיות בשירותים!‬
‫רק תני לי להוריד את התיק!‬
‫בחייך, תגיד לו משהו.‬
‫אתה תלך לגיהינום על רמאות!‬
‫"אין שתי נשיקות זהות.‬
‫"ולא שני מבטים בעיניים."‬ ‫-לתוך.‬
‫אני מרגיש את זה בראש שלי, בלב. וגם כאן.‬
‫תפסיק, אתה.‬
‫זה אפילו קשה יותר ביום יפה.‬
‫אני יכולה רק לצפות.‬
‫לפעמים לטעום.‬
‫אבקש מהשף לבשל לך משהו נחמד.‬
‫לא. הם לא יוכלו לבשל את זה כאן.‬
‫פנקייק ריבס ויין?‬ ‫איפה לעזאזל אמצא כאן יין?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫לא, תודה, אבל אני לא יכולה.‬ ‫לא היום. רכבתי לכאן על האופניים.‬
‫נפלא!‬
‫באמת?‬ ‫-כן!‬
‫"אין שתי נשיקות זהות.‬
‫"ולא שני מבטים בעיניים."‬
‫לתוך!‬ ‫-לתוך…‬
‫זה מטומטם!‬
‫זה ג'יבריש!‬
‫פטריק! ממה אתה מפחד?‬
‫שיבוטל התנאי ואני אלך לכלא.‬
‫שפבלו יהרוג אותי אם לא אשלם את החוב שלי.‬
‫בסדר, אבל מה הפחד הכי גדול שלך?‬
‫תירגע.‬
‫תסתכל עליי.‬ ‫-"אתמול…"‬
‫תירגע.‬
‫תחשוב על מה שאתה קורא.‬
‫קדימה.‬
‫"אתמול, כשמישהו לידי‬ ‫אמר בקול את שמך‬
‫"הרגשתי כאילו ורד‬ ‫עף לו פנימה דרך חלון פתוח"‬
‫"היום, כשאנחנו סוף סוף יחד,‬ ‫הפניתי את פניי לקיר.‬
‫"ורד? איך נראה ורד?‬
‫"זה פרח?‬
‫"או אולי אבן?"‬
‫קטפתי את זה בשבילך.‬
‫וואו! זה יפהפה.‬ ‫-נכון?‬
‫פיוטר תמיד… הוא נהג לתת לי ורדים.‬
‫אתה יודע, זו הייתה התקופה היפה ביותר בחיי.‬
‫הוא מת בתאונה.‬
‫פטריק, יקירי…‬
‫פתח את המגירה העליונה.‬ ‫יש משהו בשבילך בפנים.‬
‫זה בקופסת כסף קטנה.‬
‫זה בצורת לב.‬ ‫-כאן?‬
‫כן.‬
‫אני לא יכול לקבל את זה.‬
‫זה קטן מדי בשביל לעלות לי על האצבעות.‬
‫מה אני אמור לעשות עם זה?‬
‫כשתפגוש בחורה ותתאהב בה,‬
‫תן לה את הטבעת הזו.‬
‫אבל תשמור על האהבה הזאת.‬
‫בסדר?‬
‫כדאי שאזוז.‬
‫רגע.‬
‫תישאר איתי עוד קצת.‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬
‫תסתכל על עצמך.‬
‫יש כאן מראה.‬
‫תסתכל על עצמך ותגיד לי מה אתה רואה.‬
‫פטריק, מצאת סיבה נוספת לכעוס.‬
‫אני מצטער.‬ ‫-אין צורך להתנצל בפניי.‬
‫הניה…‬
‫אדם גוסס‬
‫צריך לחוש שמותר לו למות.‬
‫ואתה רצית להשאיר‬ ‫את גברת הניה כאן. בשביל מי?‬
‫לא בשביל גברת הניה. אז בשביל מי?‬
‫בשביל עצמך.‬
‫זין! דוקטור!‬
‫דוקטור!‬
‫מה הייתי אמור להגיד לה?‬
‫"תודה. היית טובה אליי, גברת"?‬
‫היית אמור לשבת שם‬
‫ולהחזיק לה את היד.‬
‫זה הכול.‬
‫היא ממש רצתה שתמצא את מקומך בעולם הזה.‬
‫אני חושב שאני יודע איפה זה.‬
‫בוא. אראה לך הכול.‬
‫תראה, כאן כל תפוחי האדמה שלנו.‬ ‫זה… אני אראה לך אחר כך.‬
‫אה, כן. תלבש את זה.‬
‫בבקשה. ו…‬
‫למה אתם מסתכלים בטלפון? תחזרו לעבודה!‬
‫רואה?‬
‫פטריק.‬
‫תנסה את זה.‬
‫לא ככה חותכים את זה!‬
‫המלחת את תפוחי האדמה?‬
‫למה אתה שוחט את העגבניות?‬
‫שוב גנבת לי את המגבת!‬
‫טעים!‬
‫הביצה בהחלט קשה.‬
‫אפשר לטעון שזו ביצה בשריון.‬
‫אפשר להשתמש בה בתור פריזבי.‬
‫קח את זה ממני!‬
‫זו ביצה בחוטיני. נשפכת מכל הצדדים.‬
‫איכס.‬
‫קח את זה מכאן. לא אתן לך להרעיל אף אחד.‬
‫גבירותיי ורבותיי, זה מדהים.‬
‫ביצה עלומה מלאת נשמה.‬
‫בראבו, ועכשיו, בבקשה, תנקה את זה.‬
‫אני בטוחה שתאהב את זה.‬
‫אני בטוחה.‬
‫לא ככה קוצצים כרישה!‬
‫איזו אישה עצלנית.‬
‫היי!‬
‫היי, מותק. מותק!‬
‫היי!‬
‫תני לי לעזור לך.‬
‫אני לא צריכה עזרה‬ ‫מאיזה חכמולוג שקורא לי "מותק".‬
‫חוץ מזה, זה היה השק האחרון. ביי!‬
‫אני לא חכמולוג, אני טבח.‬
‫ואת מתנדבת.‬ ‫זו הייתה פקודה רשמית. תחזרי לפה.‬
‫תני לי לעזור לך.‬
‫פאק, זה ממש כבד.‬
‫היכנסי לממלכה שלי.‬
‫יש כאן דברים גרועים יותר מאשר לעבוד במטבח.‬
‫פשוט תירגעי.‬
‫את צריכה לקלף את זה יותר דק.‬ ‫-תוריד ממני את הידיים שלך.‬
‫תני לי להראות לך איך עושים את זה.‬
‫הנחתי ש…‬
‫עיכוב של 30 דקות‬ ‫חייב להיגרם על ידי משהו ממש חשוב.‬
‫וכפי שאני רואה, לא טעיתי.‬
‫אחמם את הפנקייקים בשבילך, אבי.‬
‫לך תחמם את עצמך.‬
‫ז'נטה! רק אל תגידי לי שלא הזהרתי אותך!‬
‫הוא עבריין סדרתי.‬
‫להתראות.‬
‫פנקייקים בתחת שלי.‬
‫שלושה חודשים! בקרוקובה!‬
‫אחי!‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫פטריק, שים את התמנון במים רותחים.‬
‫רק לרגע. זוכר?‬ ‫-ואז לתוך מים קרים.‬
‫ומי הולך להיות שף?‬ ‫-מי?‬
‫מי הולך להיות שף?‬ ‫-מי?‬
‫אני הולך להיות שף!‬
‫יוגורט, מיונז, שום ומחית עגבניות.‬
‫מהאינטרנט?‬ ‫-לא, מהראש שלי.‬
‫פאק.‬
‫- אומנות האהבה -‬
‫אני רואה שהתחלת להתעניין בשירה.‬
‫ספר לי. היית פעם בטלוויזיה?‬
‫בטח.‬
‫כן? באיזו תחנה?‬
‫תחנת דלק.‬
‫מצלמות האבטחה תפסו אותי גונב נקניקים.‬
‫נהדר. זה אומר שיש לך ניסיון. אז…‬
‫בוא נלך.‬
‫להיות בטלוויזיה?‬ ‫-לפגוש אנשים.‬
‫בכל הכוח!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני תמיד מתפלל כשאתה נוהג.‬
‫זה ראוי לשבח.‬
‫אלוהים הוא לא‬ ‫זקן מגעיל שיושב על ענן ואומר,‬
‫"קובלסקי, אני לא אוהב‬ ‫את הפרצוף המכוער שלך. אני אתן לך סרטן."‬
‫אין אלוהים כזה.‬
‫תמשיך. זה טוב.‬
‫בסדר.‬
‫ז'וק, יאן בטלוויזיה! תראה.‬
‫אני בא.‬
‫אם ככה אתם מדמיינים את אלוהים,‬
‫אז ככומר קתולי, אני מעדיף שלא תאמינו.‬
‫מה? צא!‬
‫מה קרה?‬
‫בוא נחליף.‬
‫לאן נוסעים?‬
‫לגיהינום הגדול בעולם.‬
‫היי, יאן.‬ ‫-שלום!‬
‫תראה, אתה האורח הראשון. יש…‬
‫היי, שכחתי להגיד שלום. יורק.‬ ‫-היי.‬
‫בבקשה.‬
‫בבקשה תישאר מאחורי המוניטור.‬
‫תן לי את היד שלך.‬
‫מה זה, לעזאזל? תן לי מיקרופון מתפקד.‬
‫רגע. מצטער. בסדר. שים לב.‬
‫היי, חבר'ה. האורח הראשון שידבר איתנו היום.‬
‫קבלו את האב יאן קצ'קובסקי! מחיאות כפיים!‬
‫הוא הגיע לכאן מקצה פולין!‬
‫- התזמורת הגדולה של צדקת חג המולד -‬
‫מה אנחנו אמורים להגיד לאהובים שלנו ש…‬
‫גוססים?‬
‫שחולים?‬
‫אנחנו, החולים הסופניים…‬
‫אנחנו לא מצפים שתנחמו אותנו,‬ ‫שתלטפו לנו את הראש‬
‫וכל הזמן תגידו, "יהיה בסדר".‬
‫אנחנו צריכים מכם מסר שונה.‬
‫"אל תפחד. לא משנה מה יקרה,‬ ‫אני אעמוד לצידך.‬
‫"לא אעזוב אותך, כי אני אוהב אותך."‬
‫אבל כדי שתוכלו להגיד את זה,‬
‫צריך לעבוד על זה כל החיים.‬
‫צריך לנסות ולעשות מאמץ.‬
‫במיוחד במערכות יחסים קשות.‬
‫דבר לא משחרר אותנו מהאחריות שלנו‬
‫לטפח קשרים עם מי שאנחנו הכי אוהבים.‬
‫זמן.‬
‫זמן הוא הדבר הכי יקר‬ ‫שאנחנו יכולים לתת זה לזה.‬
‫את הזמן שלנו.‬
‫בוא נסכים שתקרא לי "אבי"‬
‫רק במצבים רשמיים, בסדר?‬
‫רק אל תקרא לי יאשיק או יאנק,‬ ‫או שאני ארצח אותך.‬
‫אז איך לקרוא לך?‬ ‫-שמי יאן.‬
‫הכי טוב שתקרא לי ג'וני.‬
‫הלו?‬ ‫-תוצאות הבדיקות שלך הגיעו.‬
‫אני לא מבינה שום דבר מזה.‬ ‫-תירגעי.‬
‫פשוט תקראי מה כתוב, אימא.‬
‫לעזאזל, שכחתי את המכסים.‬ ‫-שנייה.‬
‫"יש התרחבות של הגידול,‬
‫במיוחד בתוך קמורת המוח‬ ‫של האונה המצחית הימנית,‬
‫בחומר הלבן הסאבקורטיקלי‬ ‫ומסביב לחדרים של האונה המצחית‬
‫עם היפראינטנסי של האונה הקודקודית…"‬
‫בקטנה.‬ ‫-רגע.‬
‫תן לי את הקפה.‬
‫"עם היפראינטנסי של האונה הקודקודית‬ ‫כפי שניתן לראות ב…"‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה.‬ ‫אתקשר אליך אחר כך.‬
‫נו? קדימה.‬
‫קדימה.‬
‫פבלו, בבקשה, לא כאן.‬
‫מי אתה חושב שאני?‬
‫קפוץ פנימה. תעשה לנו סיבוב.‬
‫בסדר! מספיק!‬
‫פטריק, מה קרה?‬ ‫-זה בסדר, אימא.‬
‫שב. תאכל. אני אביא לך משהו.‬
‫שב, בן. תן לי לראות.‬
‫תראה לי.‬
‫אימא, תפסיקי!‬ ‫-טוב, רגע.‬
‫קח קצת מים. תשתה.‬
‫המים טובים, הם נושאים ספינות. תשתה.‬
‫מי עשה לך את זה?‬
‫בכל פעם שאתה בא לכאן…‬
‫בחייאת ראבק, אימא…‬ ‫-אני צריכה לנגב את זה.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה קרה, בני?‬
‫לך לישון, אבא. הכול בסדר.‬
‫תראה, קיבלת מכתב.‬
‫מכתב עם חותמות אדומות.‬
‫בתי המשפט הם לא כמו פבלו.‬
‫הלוואי שהייתי משלם את הקנסות הארורים.‬
‫התביישתי לבקש מיאן כסף.‬
‫קיוויתי שהם ישכחו מזה איכשהו.‬
‫בואו נקרא לעד הבא.‬
‫אנא ציין את שמך וגילך.‬
‫יאן קאנטי קצ'קובסקי.‬
‫אני בן 37.‬ ‫-מקצוע?‬
‫ביואתיקאי.‬
‫אני עומד בראש הוספיס "פאדרה פיו" בפוצק.‬
‫אני כומר של הכנסייה הקתולית.‬
‫העד יודע למה הוא כאן?‬ ‫-כן, אני יודע. אני מבין.‬
‫מה יש לעד לומר?‬
‫כבודה,‬
‫ראשית, בעקבות האירועים האחרונים,‬
‫אני רוצה לומר שאני חש עלבון אישי‬
‫מחוסר האמון של בית המשפט בעדות הקודמת שלי.‬
‫והעדויות של אנשי ההוספיס.‬
‫אני מייעצת לעד לדבר יותר לעניין.‬
‫כבודה,‬
‫את הערך האמיתי של אדם‬
‫ניתן לראות רק‬ ‫בנוכחות טרגדיה אנושית אמיתית.‬
‫לא ראיתי את פטריק גלבסקי רוקד במועדון!‬
‫ראיתי אותו במקום‬ ‫מלא בחולים סופניים וגוססים!‬
‫זה לא מקום שבו אפשר סתם לשוטט‬
‫ואז לעשות וי על השירות הקהילתי שלך.‬
‫כבודה,‬
‫האם הנאשם פטריק גלבסקי זייף את זה‬
‫כשהוא החזיק את ידו‬ ‫של אדם חולה סופני ובודד?‬
‫בעיני רוחי…‬
‫אני רואה…‬
‫את החיוכים של מטופלים רבים.‬
‫כשאדם גוסס‬
‫מחייך למראה בן אדם אחר‬
‫מדובר בבן משפחה קרוב במיוחד שאוהב אותו,‬
‫או פשוט באדם טוב במיוחד…‬
‫שהוא בוטח בו ומצפה לנוכחותו.‬
‫בהתחשב בכל הראיות‬
‫והדיונים האחרונים‬
‫בית המשפט קובע‬ ‫שהנאשם מיומן מאוד במניפולציות‬
‫וכך יצר דימוי כוזב של עצמו.‬
‫בית המשפט לא מאמין בשיקומו של הנאשם‬
‫והחליט על ביטול המאסר על-תנאי,‬
‫ועל כן עליו נגזר עליו‬ ‫מאסר בפועל של שלוש שנים.‬
‫אתה פשוט צריך לעבור את זה.‬
‫אני יודע שתצליח.‬
‫האם תהיי אשתי?‬
‫האם תינשאי לי?‬
‫אתה רציני?‬
‫בסדר.‬
‫אני נותנת לך הזדמנות אחת להגיד לי‬
‫שזאת בדיחה, שאתה מציע לי…‬
‫שאתה מציע לי נישואים‬ ‫רגע לפני שאתה נכנס לכלא.‬
‫כי אם אתה רציני, אני צריכה להעיף אותך מפה!‬
‫בבקשה, קחי את זה.‬
‫איך זה אמור לעבוד?‬
‫תתלה את התמונה שלי ליד הדרגש שלך…‬
‫קרבובסקי שוב משתגע, אבל זה בטיפול.‬
‫הו, גלבסקי. ברוך שובך!‬
‫עם הכנופיה.‬ ‫-לא.‬
‫מה? אתה לא רוצה?‬
‫לא כולאים אותי איתם.‬
‫קדימה.‬
‫איך אתה?‬
‫אני רגיל לזה.‬
‫הייתי בן 12 כשנעצרתי בפעם הראשונה.‬
‫אחרי 24 שעות חזרתי הביתה.‬
‫אבא שלי לקח אותי לחברים שלו.‬
‫והתחיל להתרברב כאילו זכיתי בתחרות מתמטיקה.‬
‫חשבתי שככה זה בחיים.‬
‫שנה מאחורי הסורגים ואז חצי שנה בחוץ.‬
‫ואת יודעת מה?‬
‫עכשיו אני יודע שיש לי למי לחזור.‬
‫מנהל הכלא ואני מנסים לחשוב על משהו.‬
‫בטח מהשבוע הבא…‬
‫מה לעזאזל? אני אהרוג אותך!‬ ‫-כולם ליד הקיר!‬
‫ייתכן שתשוחרר במהלך היום לעבודה בהוספיס.‬
‫אנחנו מנסים להפחית את העונש שלך.‬
‫שלום, ארכיבישוף.‬
‫הוא נהג לומר שאתה צריך לשמור על הסדר.‬
‫לסיים את מה שהתחלת.‬
‫לקיים הבטחות.‬
‫והוא קיים את שלו.‬
‫העונש שלי הופחת.‬
‫נהדר שיש לאן לחזור.‬
‫אדוני, כשנר…‬ ‫-שלום לך.‬
‫פבלו…‬
‫אימא של פבלו הגיעה להוספיס.‬
‫וג'וני עשה את מה שהוא עשה הכי טוב.‬
‫הוא שם לב, הוא הבין והוא חיבק.‬
‫הוא סידר הכול כך שאוכל לחזור‬
‫לחיי הרגילים והמכובדים.‬
‫מה קורה?‬
‫ברצינות?‬
‫אתה עומד להיות אבא.‬
‫אני עומד להיות אבא.‬
‫המפלצת הרס את חיי‬ ‫ואת חייהן של אמי ואחותי.‬
‫אם הוא מת לבד, יש צדק בעולם הזה.‬
‫מר מרצ'ין…‬
‫בבקשה, תאמין לי.‬
‫באמת. אני מבין מאיפה אתה בא.‬
‫אתה לא מבין!‬
‫הוא ביקש ממך? הוא ביקש ממך לעשות את זה?‬
‫אם אתה רוצה, בוא לגדיניה.‬ ‫אני אראה לך את הצלקות.‬
‫וזה השקט…‬
‫שאנחנו באמת משתוקקים לו.‬
‫אבל יחד עם זאת, אנחנו ממש מפחדים ממנו.‬
‫כי אנחנו יכולים לשמוע את עצמנו בבירור.‬
‫ישו.‬
‫תודה.‬
‫אני עדיין יכול לעשות דבר אחד או שניים.‬
‫מחר יש לך פגישה בסן מרקו.‬
‫יאן, אני לא יכול.‬
‫זו המסעדה הכי טובה באזור.‬ ‫-תפסיק!‬
‫די עם זה!‬
‫אתה הבשלן הכי טוב שאי פעם הכרתי.‬
‫רק אל תאחר, בסדר?‬
‫כי ערבתי לך.‬
‫תהיה שם בול ב-15:00.‬
‫יש לך ריאיון עבודה.‬
‫אני הולך לראות את מר רומן.‬
‫לבשר לו את החדשות הלא כל כך טובות.‬
‫אבל ככה זה בחיים.‬
‫אני צריך טובה.‬
‫כמה עלה החרא הזה?‬
‫מאתיים זלוטי.‬ ‫-כמה?‬
‫כלום. שאלתי את זה מהעבודה.‬
‫יש לך הכול?‬ ‫-כן.‬
‫הבעלים של סן מרקו בדיוק התקשר.‬
‫בטח יש…‬
‫הסבר הגיוני לכך שלא הגעת.‬
‫זה בטח היה משהו שלא העליתי על דעתי,‬
‫כי הסרטן בטח כבר טרף את המוח שלי.‬
‫אז זה הרגע שבו אתה מספר לי מה קרה.‬
‫פישלתי בגדול.‬
‫איך חשבת שזה ילך?‬
‫מה השעה?‬
‫השעה 15:03. אנחנו הולכים למסעדה?‬
‫תגיד לי. זו הייתה התוכנית?‬
‫פאק!‬
‫לגרור לכאן גבר קשור ואז מה?‬
‫לאלץ אותו להתפייס עם אביו?‬
‫אבל עשיתי את זה בשבילך.‬
‫"מה שעשיתם לאחד האחים הצעירים שלי,‬
‫"עשיתם לי."‬
‫פאק! או שזה נכון, או שזה רק מיתוס.‬
‫אתה רוצה להיות אבא? או סתם בריון?‬
‫אתה לא זה שילמד אותי על אבהות!‬
‫תודה.‬
‫כמובן.‬
‫אשמח מאוד לבוא ולהתחנן.‬
‫אפשר לבקש ממך‬
‫לשלוח לי הודעה אחר כך?‬
‫כן. תודה. כל טוב. תבורך.‬
‫אתה יכול לוותר על כמה תחומי אחריות.‬ ‫-לא, אני לא יכול.‬
‫מה קרה שם?‬
‫תאונה כלשהי?‬
‫כן.‬
‫בוא נלך.‬
‫קדימה, רגל אחת החוצה כבר!‬
‫ז'וק, להגיד לך את האמת,‬ ‫זה נשמע קצת מעורפל.‬
‫בעזרת אלוהים, אני מעדיף לא לעזוב עדיין.‬
‫איזו דת מטופשת הופכת‬ ‫את הסבל לתנאי מוקדם לישועה?‬
‫למה זה אתה ולא אני?‬
‫ואל תנאם לי על הסבל של ישו.‬
‫כי אני זועם.‬
‫ז'וק, בבקשה, תפסיק. לא עכשיו.‬
‫מה שיכולת לעשות כאבא כבר נעשה.‬
‫ועשית עבודה נהדרת.‬
‫ואני אסיר תודה.‬
‫אבל לכל הרוחות, תפסיק להאשים את עצמך.‬
‫כי אלה החיים שלי.‬
‫ועכשיו תפסיק להתערב בייעוד שלי.‬
‫תודה.‬
‫אני אלך לבד.‬
‫אתה חייב להיות בן הזוג הכי טוב שאפשר‬
‫בשביל ז'נטה.‬
‫הכי טוב.‬
‫הבנת?‬
‫אתה מבין?‬
‫ולהיות האבא הכי טוב בעולם.‬
‫הכי טוב.‬
‫כן?‬
‫רומן זלבסקי.‬
‫אני הבן שלו.‬
‫אני מצטערת מאוד,‬ ‫אבל אבא שלך נפטר אתמול בלילה.‬
‫את יכולה לוודא?‬
‫אני מצטערת.‬
‫כשצינון מוצץ כל טיפת אושר מחייך…‬
‫תראה מה קניתי.‬
‫קח תרופה בדוקה כדי לטפל בו במהירות.‬
‫לפני השימוש, קרא את העלון‬ ‫או התייעץ עם רופא או רוקח.‬
‫שימוש שגוי בכל תרופה…‬
‫חייבים להקשיב לזה?‬
‫וחזרנו.‬
‫למרבה הצער, האב יאן קצ'קובסקי‬ ‫לא יגיע לאולפן שלנו היום.‬
‫אנחנו מאחלים לו כל טוב.‬
‫בוא נשמיע לו שיר, בכל הכוח.‬
‫המספר לא זמין כרגע.‬
‫יאן.‬
‫יש לך אורח.‬
‫היי.‬
‫אני כאן.‬
‫אני כאן איתך.‬
‫אתה יודע…‬
‫זה בן.‬
‫אני חושב.‬
‫אני מרגיש שזה יהיה בן.‬
‫אתה יודע איך אקרא לו?‬
‫אימא…‬
‫שימי את היד על המצח שלו.‬
‫במקום לחכות למשהו כל החיים,‬ ‫תתחילו לחיות היום.‬
‫כבר מאוחר משאתם חושבים.‬
‫האב יאן קצ'קובסקי.‬
‫הכנסנו ישר לפה‬ ‫סינטה טעימה, עשויה רייר, עם הרוטב.‬
‫והוצפנו בתחושה מיסטית.‬
‫כוס יין. שיהיה שתיים, אנחנו בחופשה.‬
‫ואז חווים את הטעם הנפלא‬
‫ואתה אומר לעצמך, "אלוהים, אתה באמת קיים!"‬
‫יהיה קל לשתות את היין הזה.‬
‫לטוס כמטען היא הדרך הטובה ביותר לצאת למסע.‬
‫זרוק את זה פנימה.‬
‫תחתוך בגודל שווה, טוב?‬
‫יפה.‬
‫אשתך כאן.‬
‫יאנצ'וק, היי!‬
‫תרגום כתוביות: זואי רוז‬