Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Dette er den raringen fra Sopot. Hvor er presten vår?
Har du låst bakdøra?
Ved min skyld, ved min skyld, ved min aller mest smertelige synd.
Innbruddstyver! Hjelp!
Hei, Patryk!
-Tilbake igjen? -Vær stille.
Opp mot veggen.
Inn med deg.
-Stikk. -Hørte du det? Stikk av.
Respekt. Har du ikke det, er løpet kjørt for deg her.
Da er du ubrukelig og ensom. Som den presten der.
Ikke nok med at han knapt kunne se eller gå. Han var frittalende også.
Og en outsider.
Hvis du ikke er en av våre egne i landsbyen min, snakker ingen med deg.
Hvis noen setter seg på bakbeina, forlater til og med Gud dem.
Men overraskende nok gjorde han ikke det. Han lunta rundt der ingen andre gadd å gå.
Han kjempa alltid i motbakke.
Derfor snakka han med dem ingen andre ville snakke med.
Du liker å ha en røyk i munnen? Det er fint, da.
Kom igjen. Ta et trekk.
Ja. Bra. Hei på deg.
Som i en av pilegrimsferdsangene:
Sett din sigarett i fyr, la den brenne
Sett din sigarett… Halleluja…
-Velsigne deg. -Hallo.
Fra første stund var det få som ga ham en kjangs.
Da han ble født, veide han mindre enn et kilo.
Nå er du på en slags… ferie.
Ja. Legg deg ned og hvil deg.
Kanskje derfor ble han trukket mot de håpløse.
Du skal få gå masse snart.
Fjorten dager etter eggløsningen
kan du smelle noen på tjukka, om du ikke bruker kondom.
Vær trygg!
Så bra. Er du stolt av deg selv nå?
Hvem bryr seg om tapere på en yrkesfagskole? Men han fikk dem med seg.
-Ut herfra, for pokker! -Det var sånn vi møttes.
Hørte du?
Men han huska det ikke. Jeg håper ikke han huska det.
Når den fyren ser oss, dør han faen meg.
Slutt å snakke. Sett mobilene på lydløs. Og slutt med den språkbruken der.
Ellers ber jeg Ania om å gi dere klystér.
Fy faen. Vi blir forbikjørt av en sykkel.
Han var den eneste som ikke avskrev guttene.
Og de avskrev ham heller ikke da han ba dem om hjelp.
Han visste at det de skulle få se ville få dem til å tenke seg veldig om.
Vær forsiktig. Ikke ødelegg senga før vi har begynt. Pent og rolig.
-Tok du madrassen? -Ja, jeg har den.
God kveld, Brunon.
Jeg er pater Jan.
Hvordan har du det?
Sett den opp.
-Har du vondt? -Ja. Ja.
Jeg vet at det gjør vondt. Det skal vi gjøre noe med.
Ania…
-Det var brutale greier. -Stopp bilen.
OK. Men…
Er noe galt? Ania!
Takk! Takk for dedikasj…
Jeg takker deg av hele mitt hjerte. Hørte du det? Takk for at du tok deg tid.
Kutt ut. Skiftet begynner om tre timer. Jeg vet hva du føler.
Hva mer kan jeg gjøre?
Vi har verken penger, medisiner eller bandasjer.
-Ingenting. -Jeg vet det.
Jeg takker deg av hele mitt hjerte, Ania.
Hun hadde rett.
Det omreisende hospicet i bilvraket var en katastrofe.
Og det var da Jan gikk altfor langt.
-Det har rabla for deg. -Jeg er ikke uenig.
Hva vet vel du om å drive hospice?
Si noe til ham før jeg mister besinnelsen. "Hva vet vel jeg? Snakker du til meg?"
Tror du virkelig at Jan vil la oss diktere hva han skal gjøre?
Han har gitt blaffen i rådene våre i 20 år.
Har du ikke nok problemer?
Er det vinen fra billigbutikken?
-La meg smake. -Vær så god.
-Den var på salg. -Jeg tar litt.
-Veldig sterk. -Den går nok ned.
For det første… vil jeg gjerne takke dere
for all støtten fra dere. Og for det andre…
Ja. Takk.
Og for det andre…
-Bort med fingrene! -Mamma.
-De brente er til deg. -Kult.
"For det andre"?
Tusen takk.
For det andre. Ikke overreager. Jeg gir ikke blaffen i noen.
Jeg setter virkelig pris på meningene deres.
Men du hører jo aldri på oss.
Og for det tredje… Filip!
Jeg tror ikke at det krever noen hemmelig kunnskap. Eller?
Hva jobber han med, Magda? Han setter inn dører og vinduer.
Et tak.
Og så er huset klart.
Det er litt mer innviklet enn som så.
Hvis du klarer det, kan det ikke være så vanskelig.
Ikke så vanskelig som jobben din.
Det er et kall, din tullekopp.
-Telefonen din ringer. -Skjenk litt mer til meg.
Skål.
Bare et øyeblikk. Bare hør på meg.
Du skal alltid ta den når jeg ringer!
La meg minne deg på at vi prester har av- lagt løfte om å være beskjedne og ydmyke.
-Vi er Guds tjenere! Tjenere! -Vi tjener folk, slik Jesus gjorde.
Du bygger ikke noe hospice uten min tillatelse. Hører du det, for faen?
Gud være med deg.
Han hadde forbildet sitt.
Jeg ber deg, Jerzy.
Han het Popiełuszko.
Jeg ber deg. Fjern denne frykten fra meg.
Og en dag gjorde han det bare.
Han kjøpte ei tomt og ordna seg lån.
Da begynte den store drømmen hans å bli til virkelighet.
Han fortsatte å gjøre som han alltid hadde gjort.
Til slutt var han ikke redd mer.
ÅPNING AV PIUS-HOSPICET
Han avskrev ikke noen. Bortsett fra seg selv.
Hei. Det er pater Jan Kaczkowski.
Vet du hva? Jeg har ombestemt meg. Jeg tar MR-prøven likevel.
Når kan jeg forvente prøvesvar?
De kommer når de kommer. Spør i resepsjonen.
OK. I resepsjonen, altså. Flott. Tusen takk.
Kort eller kontant?
Det var lumpent av deg, Jerzy. Skikkelig.
Få meg ut av denne knipa.
Glioblastom i høyre hjernehalvdel. Hjernesvulst i kategori 4.
-Hvor gammel er broren din? -Han er 35.
Seks måneder. Får han flere dager, slår han verdensrekorden, er jeg redd.
Jeg skjønner.
Takk, professor. Beklager at jeg trengte meg på.
-Kan du reparere ponnien min, bestefar? -Jeg kommer.
-Adjø. -Adjø.
Vi skal operere den. Kom igjen.
Det hadde vært enklere om du ikke rørte på hodet.
Hvis du ikke hadde sett ned på meg, hadde jeg ikke trengt det.
Kanskje jeg hadde funnet ut om jeg er like kjekk som Brad Pitt, som mamma sier.
Livet er urettferdig. Vi blir hele tiden dømt og straffet.
Jan fikk en grusom dom.
OPERASJON PÅGÅR
Og min dom?
Løslatt på prøve.
Akkurat nå slapp jeg iallfall unna.
Hvordan har du det etter operasjonen?
Ingenting å rope hurra for. Jeg har kreft.
Godt sagt.
Kanskje det bør bli tittelen på boka vår?
Ja, hvorfor ikke?
Jeg har ingenting å tape. Du tenker på deg selv.
Jeg liker det.
JEG ER VILL OG MODIG
Perfekt coverbilde.
Din venn i purpurrødt er her.
Reis deg. Kom igjen. Sakte.
Du er en narsissist og en raring, rett og slett.
Og det hospicet ditt… Det er rett og slett ulovlig.
Ta litt vann.
-Takk. -Ta det med ro.
Og så bruker du kreftkortet for å bli mer populær.
Hvorfor…
…gjør du dette, erkebiskop?
Vent litt.
Hospicet…
drives ikke av kirken.
Det bygger på kirkens lære, men ikke på prestegjerningen.
Og bare for å gjøre ting klart.
Jeg…
…er egentlig ikke så interessert i hvordan du faktisk skaffet deg
alle eiendommene dine.
-Hvordan våger du? -Jeg bryr meg ikke.
På samme måte som jeg ikke bryr meg om alkoholavhengigheten din.
Og med all respekt ber jeg deg om å gjøre det samme for meg.
Gud være med deg.
Mamma!
Kjenner du også svovellukten?
Kanskje jeg gjør det.
Når denne mannen drar, åpner vi et vindu.
Adjø.
Så mye for Romas ære, liksom.
Hva skjer, Ziuk?
Var det nok?
For faen, Pablo. Hvor lenge har vi kjent hverandre?
Du har en uke på deg.
Åpne!
Hei, mamma.
For faen, da!
Hva?
Folk er redd for karer som meg.
Og karer som meg er redde for brev med røde stempel.
Det er best å åpne dem raskt.
For framfor år i fengsel henviser de ofte til timer.
Timer med arbeid.
Ja. Jeg tror ikke at det byr på problemer.
Du vet hvordan det er…
Du er her i dag og borte i morgen, så… Herregud.
Lovet være Jesus.
I all evighet.
Jeg er her for å gjennomføre reha…
Ta et skritt bakover, vær så snill.
I dag gjør du din tilstedeværelse tydelig kjent i lukt og fysikk.
Det er altså 360 timers samfunnstjeneste.
Gratulerer. Carpe diem.
Hva mer kan du enn å bryte loven?
Jeg vet ikke. Før jobba jeg som bygningsarbeider.
-Litt. Hva annet gjorde jeg? -OK. Jeg skjønner.
-Hva liker du å gjøre? -Jeg liker…
Generelt det samme som andre. Drikke, pule, spy og slåss.
Jeg kan koke suppe på spiker. Jeg jobber med nevene.
OK. I morgen melder du deg hos Ania på kontoret.
Sørg for å være uthvilt.
Og edru som ei nonne.
Én klage, så er det rett ut.
-Vær så god. -Takk.
"Drikke, pule, spy og slåss."
Hva behager?
Jeg syntes at jeg var skikkelig heldig.
Noen gamlinger i rullestol. Et fint og lyst sted.
I stedet for å sitte inne var jeg på ferie.
Hei, unge mann! Bli med meg. Fort.
Kom inn. Ingenting å være redd for. Ta tak i hoftene hans. Vær forsiktig.
Konsentrer deg, så lærer du fort.
Hold ham. Vær forsiktig.
Jeg ville ikke se det. Jeg ville ikke lukte det.
Jeg måtte slappe av på et litt mer normalt sted.
Slipp ham! Hva faen?
-Jeg betaler deg tilbake, Pablo. -Du har tre dager på deg!
Hvor er den kjeltringen?
Hva blir det til, Patryk?
Skal du bare sitte der og røyke eller ta det som en mann og sone timene dine?
Vær så snill, Patryk.
Å ta ansvar handler om å gjennomføre. Du avslutter det du begynner på.
Og hospicet er ikke…
Det er mer enn det du har sett hittil.
Røyker du mye, eller?
-En del. -En del mindre eller en del mer?
-Det kommer an på. -Sa kjerringa?
Si meg…
Du sa du like å lage ting selv.
-Jeg kan lage et par ting. -Ja vel? I morgen…
Etter at du har sovet ut, kommer du innom hospicet.
Gi meg den jointen.
-Noen tror at jeg røyker gress uansett. -Gjør du det, pater?
Nei. Dette er første gang. Seriøst.
Se!
Kjære sol, opp med hodet, er du grei
Den mørke skyen kler ikke deg
-Vi ses. Gud være med deg. -Bare hyggelig!
Kanskje Jan så rett gjennom meg med de merkelige øynene sine?
Jeg brydde meg ikke.
Jeg trodde at jeg bare skulle skru inn ting, male litt og flytte på ting.
Og viktigst av alt. Jeg trodde at jeg ikke ville treffe på Pablo.
Fy faen…
Hva gjør du her?
Kom deg ut! Nå!
Patryk!
Nå er det 24 timer siden Henryk gikk bort.
Derfor blåser vi ut lyset.
Hvordan går det? Er alt i orden?
-Mer eller mindre. -Men er det mer, eller er det mindre?
Jeg skjønner. Det går sånn passe.
Få høre. Tenker du noen ganger på Gud?
Jeg tror at han driter i meg.
Springer til C6.
Tror du virkelig at det fins noen som Gud…
driter i?
Ja. Meg.
-Hvorfor? -Fordi han vet hva jeg gjorde.
Er det bare Gud som vet hvor mye du dreit deg ut?
Han drikker en del, så det samla seg opp.
Så vidt jeg vet er det ingen hemmelighet.
Kanal 1: Politikk. Kanal 2: Film.
Kanal 8: Porno.
Det er opp til deg å bestemme hvordan du lever livet ditt.
Du må bare finne ut hva du kan gjøre med det her og nå.
-Nå? -Ja.
Er det noe jeg skal fikse her?
-God morgen, pater. -God morgen. Hallo.
-Hei, pater. -Hei.
Hei, kjære frivillige.
Honore est in honorante.
Lovet være Jesus Kristus.
Hallo, alle sammen.
Rett deg opp!
Patryk? Hvordan går det?
Jeg har reparert kraner og fiksa lysene hos Stinslawa.
Jeg skal reparere skapene når jeg er ferdig her.
Ta det med ro, Patryk. Har du tatt deg en pause…
for å ta en røyk?
Jenta i nummer to ba meg fikse denne.
Agnieszka? Hun har en ung sønn.
Han er fire. Ringer henne hver dag. Gi henne den.
La oss lade den.
Pokker.
Den er litt kort. Vent litt.
Vertikalt eller horisontalt?
-Spiller ingen rolle. -OK. Horisontalt, da.
Bare si ifra.
-Pater? -Ja?
-Hun er ung. -Ja. Hvordan det?
Hvorfor er hun her?
Hvordan det? Vil du vite om hun kommer til å dø?
Kjære gutten min…
Hvis du ser dette, betyr det at du fyller 18 i dag.
Det betyr også…
Og fjerde gir.
Vi trenger så mye kontanter som mulig.
Selger boka bra, bør det gå fint.
Hvor lenge?
-Hva mener du? -Det vet du, pater.
Vil du vite hvor lenge jeg har igjen?
Legene ga meg seks måneder. Vi får se hvor mye tid Gud gir meg.
Derfor må jeg etterlate hospicet i best mulig stand.
Derfor må jeg handle raskt. Beklager, jeg vingla litt.
Han kunne ha drept oss, men kjørte rett forbi.
-Bare hold øynene på veien, pater. -Ikke skrik til meg.
Nå gjør dere meg stressa.
Hør her. Jeg har et hemmelig oppdrag til deg.
-Kan du gjøre meg en tjeneste? -Hva får jeg igjen for det?
Jeg har skrevet en handleliste.
Han tvinnet alle om lillefingeren.
Alle bortsett fra deg, Roman. Du tror ikke at en mann kan endre seg.
Du kan tro det, pater. Det gjør det lettere for deg.
-Hva glor du på? -Takk. Grazynka. Hva er problemet ditt?
Jeg har lært én ting av pøbler som ham.
-Skal du kjøpe noe? -Her.
-En tyv er alltid en tyv. -Skynd deg. hva feiler det deg?
-Vent, da! -Vi har det travel.
Hva kan jeg si, Roman?
Du er en utmerket sjakkspiller. Gratulerer.
Hvor er vekslepengene?
Skal du ha fyllefest?
Gi dem til pater Jan.
Gå, da!
Gi det til Roman.
Si at du tok det med som takk
for at han deltar i et rehabiliteringseksperiment.
Bedreviteren Roman antok at du tok pengene og stakk.
Hvordan er det med bonden i sjakk? Den kommer helt over, ikke sant?
Er det… avansement?
Det er en situasjon der bonden
kan bli en mektigere brikke i sjakk.
Men samvittigheten din fikk overtaket.
Jeg har aldri tvilt på deg.
-Roman. Alle… -Ja?
-Alle fortjener tilgivelse. -Det håper jeg da.
Hvorfor tok ikke Pablo meg?
Han må ha stukket fra byen. Jeg fikk uansett endelig sove om natta.
Og Jan hadde aldri drømt om at menigheten skulle vokse sånn.
-Hva gjør du her? -Jeg tok med et pledd.
Vær så snill å gå.
Bank på, og vent til jeg slipper deg inn.
Ta med deg dette.
-Hvem er det? -Det er meg. Har med et pledd.
-Hvem er "meg"? -For faen, da…
Patryk. Jeg har med et pledd!
Kom inn.
Vet du hva? Jeg driter i om du bruker pleddet. Fikk beskjed om å gi deg det.
Og du bør bruke det, for det er kaldt.
Hørte han oss?
Helt ærlig?
Jeg vet ikke.
Men jeg tror at han gjorde det.
Her. Patryk holder deg i hånda.
Og han er glad i deg. Veldig.
Si til Mr. Józef at du er glad i ham, Patryk.
Jeg er glad i deg.
La oss be.
Herre, se i nåde til oss.
-Gjenta. Se i nåde til oss. -Se i nåde til oss.
-Herre, se i nåde til oss. -Se i nåde til oss.
St. Peter og Paulus. Be for oss.
Be.
-Be for oss. -Be for oss.
-St. Barnabas. Be for oss. -Be for oss.
-St. Stanislaus. Be for oss. -Be for oss.
St. Martin. Be for oss.
St. Patrick…
Jeg er så stolt og rørt over å ha møtt en så fantastisk mann som deg!
Jeg er med deg, og er hos deg helt til siste slutt. Jeg er glad i deg!
Ha det godt, Józef.
Vi ses der.
Jeg visste ikke hva jeg skulle gjøre. Han tok meg i hånda, som om han ville noe.
-Han ville noe, og jeg klarte ikke… -Slutt.
Uansett hva du måtte gjøre, så gjorde du det perfekt.
Takk for det.
Patryk.
Kom igjen. Nå.
Opp. Én og to.
OK.
Gå og legg deg igjen.
Jeg ordna det.
Er det deg?
Ja.
Det var et kult bilde.
"Tilstedeværelsen på scenen er helt fantastisk å bevitne.
Hun går ikke, hun svever.
Man kan bli helt forelsket i øynene hennes.
Men når hun åpner munnen, høres hun kunstig ut.
Den siste scenen var lite imponerende.
Den unge skuespillerinnen mangler erfaring,
eller så trenger hun kanskje en bedre regissør."
-Vær så snill. Den sitter fast. -Står den fast?
Du må dytte den. Pokker…
Sånn. Der, ja.
Jeg tok ikke imot rådene hans. Han var en skikkelig drittsekk.
"En ny stjerne på teaterets himmelvel… himmelhvelving."
-Tusen takk. -Til din alder å være.
Hva er det du gjør?
Gjør det selv neste gang, da. Jeg kan det ikke.
-Skru på håndtakene på badet! -Bare la meg ta av meg sekken!
Kom. Si noe til ham.
Du kommer til helvete om du jukser!
"…ingen kyss er like."
-"Ingen blikk i øynene dine." -"Inn i."
Jeg føler det i hodet og hjertet. Og her også.
Gi deg!
Det er enda vanskeligere på en så vakker dag.
Jeg kan bare se på. Noen ganger smake.
Jeg skal be kokken om å lage noe godt.
Nei. Det får de ikke laget her.
Rabarbra- og vinpannekake? Hvor finner jeg vin her, da?
Hva mener du?
Nei takk. Jeg kan ikke. Ikke i dag. Jeg sykla hit.
Genialt!
-Seriøst? -Ja!
"Ingen kyss er like. Ingen blikk i øynene dine."
-"Inn i!" -"Inn i…"
Så teit! Det er tullprat!
Patryk. Hva er du redd for?
At de omgjør dommen min.
At Pablo dreper meg hvis jeg ikke betaler gjelden min.
OK, men hva er din største frykt?
Ro deg ned.
-Se på meg. -"I går…"
Slapp av.
Tenk over hva det er du leser.
Fortsett.
"I går, da noen ved siden av meg sa navnet ditt høyt,
føltes det som om en rose kom flygende inn gjennom et åpent vindu."
"I dag, når vi endelig er sammen, snudde jeg ansiktet mot veggen.
En rose? Hvordan ser en rose ut?
Er det en blomst?
Eller kanskje en stein?"
Jeg plukket den til deg.
-Å! Så vakker den er. -Ikke sant?
Piotr… Han ga meg alltid roser.
Det var den fineste tiden i livet mitt.
Han døde i en ulykke.
Kjære Patryk…
Åpne øverste skuff. Det er noe til deg der.
I et lite sølvskrin.
-Det er hjerteformet. -Her?
Ja.
Dette kan jeg ikke ta imot, da.
-Den er for liten for fingrene mine. -Hva skal jeg gjøre med den, da?
Når du treffer ei jente og forelsker deg i henne,
gir du henne denne ringen.
Men ta vare på den kjærligheten.
OK?
Jeg får komme meg av gårde.
Vent.
Bli hos meg litt til.
Greit.
Takk.
Se på deg selv.
Det er et speil her.
Se på deg selv og fortell meg hva du ser.
Patryk. Du fant nettopp nok en grunn til å være sint.
-Unnskyld. -Du trenger ikke å unnskylde deg til meg.
Hania…
Et døende menneske
må få kjenne at det har lov til å dø.
Og du ville ha Hania her. For hvem sin skyld?
Ikke for Hanias del. For hvem?
For din egen del.
Faen! Lege!
Lege!
Hva skulle jeg si til henne?
"Takk. Du var god mot meg"?
Du skulle sitte der og holde henne i hånda.
Det er alt.
Hun ønsket virkelig at du skulle finne din plass på jorda.
Og jeg tror jeg vet hvor det er.
Kom. Jeg viser deg alt.
Her har vi alle potetene. Dette… viser jeg deg senere.
Å ja. Ta på deg denne.
Vær så god. Og her…
Hvorfor ser dere på telefonene? Tilbake til arbeidet!
Ser du det?
Patryk, da. Prøv denne.
Det er ikke sånn du skjærer den opp!
Har du salta potetene?
Hvorfor massakrerer du tomatene?
Du stjal kjøkkenhåndkleet mitt igjen!
Deilig!
Egget er helt avgjort hardkokt.
Man kan kalle det et egg i rustning.
Du kan bruke det som frisbee. Få det vekk fra meg!
Dette er egg i g-streng. Som tyter ut alle veier.
Kvalmt.
Få det vekk fra meg. Du får ikke forgifte noen.
Mine damer og herrer. Dette er fantastisk.
Rett og slett et sjelfullt, posjert egg.
Bravo. Vask opp denne.
Jeg er sikker på at du liker det. Det er jeg sikker på.
Det er ikke sånn du hakker purre!
For ei lat dame!
Hei!
Hei! Vennen! Vennen!
Hei!
La meg hjelpe deg.
Jeg trenger ikke hjelpe fra ei blære som kaller meg "vennen".
Det var den siste posen også. Ha det!
Jeg er ingen blære, jeg er kokk.
Og du er frivillig. Det var en ordre. Kom tilbake.
La meg hjelpe deg.
Pokker, da! Den er kjempetung.
Tre inn i mitt kongerike.
Det fins verre ting å gjøre her enn å jobbe på kjøkkenet.
Bare slapp av.
-Du må skjære tynnere skiver. -Hold hendene for deg selv.
La meg vise deg hvordan du gjør det.
Jeg antok at
en forsinkelse på 30 minutter måtte skyldes noe kjempeviktig.
Som jeg ser, tok jeg ikke feil.
Jeg varmer opp pannekakene til deg, pater.
Gå og varm opp deg selv, du.
Zaneta! Bare ikke si at jeg ikke advarte deg!
Han er vanekriminell.
Snakkes!
Pannekaker, du liksom.
Tre måneder! I Krokowa!
Du! Jeg elsker deg!
Patryk. Legg blekkspruten i kokende vann.
-Bare i et minutt. Husker du det? -Og så i kaldt vann.
-Hvem skal bli kokk? -Hvem?
Jeg skal bli kokk!
Yoghurt, majones, hvitløk og tomatpuré.
-Fant du den på nettet? -Nei, jeg har laget den selv.
Å, faen!
EN PRAKTISK GUIDE TIL KJÆRLIGHET
Jeg ser at du har blitt interessert i poesi.
Patryk. Har du noen gang vært på TV?
-Å ja, da. -Har du det? På hvilken stasjon?
En bensinstasjon.
Overvåkningskameraet ferska meg i å stjele inntørka pølser.
Flott. Dette betyr at du har erfaring. Så…
Kom igjen.
-Til å være på TV? -Til å treffe folk.
I full fart!
-Hva gjør du? -Jeg ber alltid når du kjører.
Prisverdig av deg.
Gud er ikke en ekkel, gammel mann, som sitter på en sky og sier:
"Kolwalski, jeg liker ikke det stygge trynet ditt. Du skal få kreft."
-En slik gud fins ikke. -Fortsett. Det er bra.
OK.
Jan er på TV, Ziuk! Kom og se!
Jeg kommer.
Hvis det er sånn dere ser for dere Gud,
så foretrekker jeg som katolsk prest heller at dere ikke tror.
Hva? Kom deg ut!
Hva er galt?
La oss bytte.
Hvor skal vi?
Til det verste helvete på jord.
-Hei, Jan. -Hallo!
Dere er de første gjestene. Der…
-Hei. Glemte å hilse. Jurek. -Hei.
Vær så snill. Stå bak monitoren.
Gi meg hånda di.
Hva faen er dette? Gi meg en ordentlig mik.
Vent. Jeg beklager. OK. Følg med.
Hei, dere. Nå kommer første gjest for å snakke med oss.
Her har dere pater Jan Kaczkowski! En applaus!
Han kommer hit helt fra utkanten av Polen!
DET STORE JULEVELDEDIGHETSORKESTERET
Hva skal vi si til våre kjære, som er…
døende, som er syke?
Vi som er dødssyke…
Vi forventer ikke at dere trøster, klapper oss på hodet
og gjentar konstant at det kommer til å ordne seg.
Vi trenger et annet budskap fra dere.
"Ikke vær redd. Uansett hva som skjer, så står jeg ved din side.
Jeg forlater deg ikke, for jeg er glad i deg."
Men for å kunne si det,
må du jobbe med det hele livet.
Du må prøve å gjøre en innsats.
Særlig med vanskelige forhold.
Ingenting fritar oss for ansvaret vårt
for å pleie forholdene med dem vi er mest glad i.
Tid.
Tid er det mest dyrebare vi kan gi hverandre.
Vår egen tid.
La oss bli enige om at du bare kaller meg "pater" i formelle situasjoner, OK?
Bare ikke kall meg Jasiek eller Janek. Da dreper jeg deg.
-Hva skal jeg kalle deg, da? -Jeg heter Jan.
Det beste er om du kaller meg Johnny.
-Hallo? -Prøvesvarene har kommet.
-Jeg forstår ikke noe av det. -Ro deg ned.
Bare les det som står, mamma.
-Jeg glemte lokkene. -Vent litt.
"Det er vekst i svulsten,
særlig i hjernekonveksiteten i høyre frontallapp
i omliggende lag og i hvit substans bak hjernebarken ved frontallappen,
med hyperintensiteter i parietallappen…"
-Ikke noe stress. -Vent.
Gi meg kaffen.
"…og med hyperintensiteter i parietallappen, som sett i…"
Jeg klarer ikke. Jeg ringer deg senere.
Og? Andiamo! Kom igjen.
-Vær så snill, Pablo. Ikke her. -Hvem tror du at jeg er?
Hopp inn. Du skal vise oss rundt.
Greit! Nå holder det!
-Hva har skjedd, Patryk? -Det går bra, mamma.
Sett deg. Spis. Jeg ordner noe til deg.
Sett deg ned. La meg få se.
Få se.
-Slutt, mamma! -OK. Vent.
Ta litt vann. Drikk opp.
Vann er bra, det holder skip flytende. Drikk.
Hvem har gjort dette mot deg? Hver gang du kommer hit…
-For faen, mamma… -La meg tørke det bort.
-For pokker, da. -Hva er galt?
Legg deg, pappa. Alt er bra.
Se. Du har fått et brev.
Et brev med røde stempel. Rettsvesenet er ikke som Pablo.
Jeg skulle ønske at jeg hadde betalt de jævla bøtene.
Jeg var for flau til å spørre Jan om penger.
Jeg hadde håpet de hadde glemt dem.
Kall inn neste vitne.
Oppgi navn og alder.
Jan Kanty Kaczkowski.
-Jeg er 37 år gammel. -Yrke?
Bioteknikk-etiker.
Jeg er leder for Pater Pius-hospicet i Puck.
Jeg er prest i den romersk-katolske kirke.
-Vet vitnet hvorfor han er her? -Ja, det gjør jeg. Jeg forstår det.
Hva har vitnet å si?
Ærede dommer.
For det første. I lys av noe som nylig har skjedd
vil jeg si at jeg føler meg personlig krenket
av rettens manglende tiltro til min forrige vitneforklaring.
Og vitneforklaringene fra de ansatte ved hospicet.
Vitnet bør være mer konsis.
Ærede dommer.
Den virkelige verdien av et menneske
ser man bare når man står overfor en virkelig menneskelig tragedie.
Jeg har ikke sett Patryk Galewski danse på noen klubb!
Jeg har sett ham på et sted fullt av dødssyke og døende mennesker!
Dette er ikke noe sted der du bare kan svinse rundt
og deretter bare huke av for å ha gjennomført samfunnsstraff.
Ærede dommer.
Lot Patryk Galewski bare som
da han holdt en dødssyk og ensom mann i hånda?
I hodet mitt…
…ser jeg for meg…
…smilene til mange pasienter.
Når en døende mann…
…smiler bare ved synet av et annet menneske…
…er det enten hans næreste pårørende, som er glad i ham,
eller bare et veldig godt menneske…
…som han stoler på og hvis selskap han gleder seg til å få.
Når man tar i betraktning alle bevisene
og den siste rådslagningen
har retten kommet fram til at tiltalte er en svært dyktig manipulator,
som har skapt et falskt bilde av seg selv.
Retten tror ikke på at fornærmede er rehabilitert
og har bestemt at dommen hans reverseres.
Den første dommen på tre års fengsel må nå sones.
Du må bare komme deg gjennom dette.
Jeg vet at du klarer det.
Vil du bli kona mi?
Vil du gifte deg med meg?
Er du seriøs?
OK.
Jeg gir deg én sjanse til å fortelle meg
at dette er en slags vits, at du ber meg om…
Du ber meg om å gifte meg med deg rett før du skal i fengsel.
For hvis du virkelig mener det, burde jeg faen meg kaste deg ut!
Vær så snill. Ta den.
Hvordan skal det liksom fungere? Du henger bildet av meg ved køyesenga…
Karwowski klikker igjen, men vi har det under kontroll.
Galewski. Velkommen tilbake.
-Med gjengen. -Nei.
-Hva? Vil du ikke det? -Dere låser meg ikke inn med dem.
Kom igjen.
Hvordan går det med deg?
Jeg er vant til det.
Jeg var 12 da jeg ble arrestert første gang.
Etter 24 timer fikk jeg komme hjem.
Faren min tok meg med til kompisene.
Han skrøt av meg som om jeg hadde vunnet en matematikk-OL.
Jeg trodde det var sånn livet var. Ett år bak murene og seks måneder i frihet.
Og vet du hva?
Nå vet jeg at jeg har noen å komme tilbake til.
Fengselsdirektøren og jeg prøver å finne en løsning sammen.
Fra neste uke, antakeligvis…
-Hva faen? Jeg dreper deg! -Alle opp mot veggen!
Du kan få komme ut på dagtid for å jobbe ved hospicet.
Vi prøver å redusere straffen din.
Hei, erkebiskop.
Han sa alltid at du må holde orden i sysakene dine.
At du må avslutte det du begynner på. At du må holde ord.
Og han holdt sitt. Straffen min ble redusert.
Det er flott å ha et sted å komme tilbake til.
-Kanskje du ikke vet det, men når lyset… -Hei, du.
Pablo…
Pablos mor havna på hospicet.
Og Johnny gjorde det han var flinkest til.
Han la merke til det, forsto og ga en klem.
Han ordna alt slik at jeg kunne gå tilbake
til mitt normale, anstendige liv.
Hva er det som skjer?
Mener du det?
Du skal bli far.
Jeg skal bli far.
Det uhyret ødela livet mitt, og livet til mora og søstera mi.
At han får dø alene betyr at det fins rettferdighet i verden.
Marcin…
Vær så snill. Tro du meg.
Virkelig. Jeg forstår situasjonen din.
Du forstår ikke!
Spurte han deg? Ba han deg om å gjøre dette?
Kom til Gdynia om du vil. Så skal jeg vise deg arrene.
Og dette er stillheten…
…som vi egentlig lengter etter.
Men samtidig er vi veldig redd for den.
For da hører vi oss selv veldig tydelig.
Herregud.
Takk.
Jeg klarer fortsatt et par ting.
-I morgen har du en avtale på San Marco. -Jeg kan ikke, Jan.
-Det er beste restaurant i Trippelbyen. -Slutt!
Slutt å tulle, for faen.
Du er den beste kokken jeg noen gang har kjent.
Bare ikke kom for sent, OK? For jeg har anbefalt deg.
Vær der presis klokka 15.
Det er et jobbintervju.
Jeg skal treffe Roman.
Og gi ham de ikke altfor gode nyhetene.
Men sånn er livet.
Jeg må be om en tjeneste.
Hvor mye kosta denne dritten?
-To hundre zloty. -Hvor mye?
Ingenting, jeg lånte det på jobb.
-Har du alt? -Jepp.
Eieren av San Marco ringte nettopp.
Det må være en eller annen…
…fornuftig forklaring på at du ikke dukka opp.
Det må være noe jeg ikke hadde sett for meg,
siden kreften må ha fortært hjernen min.
Det er nå du skal fortelle meg hva som skjedde.
Jeg dreit meg ut skikkelig.
Hvordan trodde du det ville gå?
Hva er klokka?
Den er 15.03. Skal vi til restauranten?
Fortell. Hva var planen?
Faen!
Å hale en bakbundet mann hit? Og så?
Tvinge ham til å forsone seg med faren?
Men jeg gjorde dette for deg.
"Det dere gjorde mot én av disse mine minste søsken, har dere gjort mot meg."
Faen! Enten er dette sant, eller så er det bare et påfunn!
Vil du være far? Eller bare kjeltring?
Ikke kom her og lær meg noe om å være far!
Takk.
Selvsagt.
Jeg kommer gjerne og ber for deg.
Kan jeg spørre deg om…
…å sende meg en melding senere? Ja. Takk. Ha det godt. Gud velsigne deg.
-Du kan si fra deg noen oppgaver. -Nei, det kan jeg ikke.
Hva har skjedd der?
En eller annen ulykke?
Ja.
Kom igjen.
Kom igjen. Gå bort, da.
For å være ærlig, Ziuk, så hørtes det litt tvetydig ut.
Hvis Gud vil, foretrekker jeg å ikke gå bort riktig ennå.
Hva slags teit religion gjør lidelse til en forutsetning for å få frelse?
Hvorfor er det du, og ikke jeg?
Og ikke kom med den prekenen om Jesus som led på korset. Jeg er rasende.
Slutt, Ziuk. Ikke nå.
Det du kunne ha gjort som far, har du alt gjort.
Og du gjorde en kjempejobb. Det er jeg utrolig takknemlig for.
Men slutt å klandre deg selv, for svarte svingende.
For dette er mitt liv.
Slutt å blande deg inn i det jeg ble kallet til å gjøre.
Takk.
Jeg skal gå selv.
Vær en så god partner som mulig…
…for Zaneta. Den beste.
Skjønner du? Skjønner du det?
Og vær verdens beste far.
Den beste.
Ja?
Roman Zalewski. Jeg er sønnen hans.
Jeg er veldig lei for det, men faren din gikk bort i natt.
Kan du sjekke igjen?
Kondolerer.
Når en forkjølelse suger gleden ut av livet…
Se hva jeg kjøpte.
…prøv et velutprøvd legemiddel for å få bukt med den raskt.
Les pakningsvedlegget før bruk eller spør en lege eller farmasøyt.
All medisin som brukes feil…
Må vi høre på dette?
Vi er tilbake.
Dessverre kommer ikke pater Jan Kaczkowski i studio i dag.
Vi krysser fingrene for ham. La oss spille en sang til ham. For fullt.
Nummeret er ikke i bruk.
Jan. Du har besøk.
Hei.
Jeg er her.
Jeg sitter her.
Du vet…
Det blir en gutt.
Tror jeg, da. Jeg har på følelsen at det blir en gutt.
Og vet du hva jeg skal kalle ham?
Mamma…
Legg hånda di på panna hans.
IKKE VENT PÅ NOE HELE LIVET. BEGYNN Å LEVE I DAG.
DET ER MYE SENERE ENN DU TROR. PATER JAN KACZKOWSKI
Vi putter en deilig, lettstekt mørbrad med saus rett i munnen
og blir overveldet av den mystiske sansefornemmelsen.
Et glass vin. Vi sier to. Vi er på ferie.
Og så kjenner du denne vidunderlige smaken
og sier til deg selv: "Du fins jo virkelig, Gud!"
Vinen går nok ned.
Det fins ingen bedre måte å reise på enn som bagasje.
OK. Ha det oppi.
Skjær den opp jevnt, OK?
Bra.
Kona di er her.
Hei, Jan!
Tekst: Fredrik Island Gustavsen