Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ăsta e ciudatul din Sopot. Unde e preotul nostru?
Ai încuiat ușa din spate?
Doamne, Dumnezeul meu, mă căiesc din toată inima de toate păcatele mele.
Hoții! Ajutor!
JOHNNY: A DOUA ȘANSĂ
Salut, Patryk!
- Te-ai întors? - Gura!
Fața la perete!
Intră!
Valea!
Ai auzit? Valea!
Respectul.
Fără el, ai belit-o aici.
Ești vai de capul tău și singur.
Ca popa ăla.
După ce că abia vedea și umbla,
mai avea și gura mare.
Un intrus.
Iar în orașul meu, dacă nu ești dintre noi,
nimeni nu vrea să-ți vorbească.
Când oamenii se încăpățânează,
până și Dumnezeu se dă bătut.
Însă el nu renunța și pace.
Se târâia unde nu voia nimeni să meargă.
Dintotdeauna i-a fost greu.
De aceea vorbea cu cei la care nu se uita nimeni altcineva.
Ai o gură pentru fumat?
Norocul tău!
Haide! Trage un fum!
Da. Bine.
Bună!
Vorba cântecului nostru din pelerinaj:
Aprinde-ți țigara și n-o lăsa să se stingă
Aprinde-ți țigara acum, aleluia!
- Doamne ajută! - Bună!
De la bun început nu i-au dat prea multe șanse.
La naștere a cântărit sub un kilogram.
Acum ești într-un fel de… vacanță.
Da. Sigur. Odihnește-te!
Poate de aceea îl atrăgeau cauzele pierdute.
Curând o să poți merge.
În cele 14 zile după ovulație
poți lăsa o fată borțoasă dacă nu folosești prezervativ.
Tot așa!
Bine. Bravo ție! Zero barat.
Cui îi pasă de ratații de la profesională?
Dar ei l-au plăcut.
Pleacă de aici!
Așa ne-am cunoscut.
M-ai auzit?
Însă el nu și-a amintit.
Cel puțin, așa sper.
Când ne vede tipul, o să moară, futu-i!
Lăsați vorba și închideți-vă telefoanele!
Și vorbiți mai frumos,
altfel îi spun dnei Ania să vă facă o clismă.
Futu-i, ne-a depășit o bicicletă.
El a văzut ceva în băieții ăia.
Iar ei nu l-au refuzat când le-a cerut ajutorul.
Știa însă că avea să-i pună pe gânduri ce aveau să vadă.
Cu grijă, să nu rupeți patul înainte să începem. Bine?
Ușurel!
- Ai adus salteaua? - Da. E aici.
Bună seara, dle Brunon.
Sunt părintele Jan.
Cum vă simțiți?
Faceți patul, băieți!
- Vă doare? - Da.
Știu că doare. Lăsați, că o să vă ajutăm!
Ania!
- A fost nașpa. - Oprește mașina!
Bine.
Dar…
S-a întâmplat ceva? Ania!
Îți mulțumesc pentru devotament…
Ania, îți mulțumesc din suflet. M-ai auzit? Îți mulțumesc că ai venit.
Te rog! Tura mea începe în trei ore.
Știu cum te simți, dar ce altceva mai pot face?
Nu avem bani, nici medicamente, nici pansamente.
- Nimic. - Știu.
Serios, îți mulțumesc din suflet, Ania.
Ea avea dreptate.
Vizita acasă la un pacient terminal a fost un dezastru.
Atunci, Jan a luat-o complet razna.
- Fiule, te-ai scrântit. - Nu te contrazic.
Ce știi tu despre cum e să conduci un azil?
Magda, spune-i ceva până nu-mi sare țandăra!
Ce știu eu? Cu mine vorbești?
Chiar crezi că Jan ne lasă să-i spunem ce să facă?
Ne ignoră sfaturile de 20 de ani.
N-ai suficiente probleme?
E vin cu preț redus?
- Dă-mi să gust! - Sigur. Poftim!
Era la ofertă.
Dă-mi și mie!
- E foarte tare. - O să ne cadă bine.
Întâi de toate,
vreau să vă mulțumesc tuturor
pentru sprijinul vostru.
În al doilea rând…
Da, te rog.
În al doilea rând…
- Nu cu degetele! - Mamă!
- Cel ars e pentru tine. - Bun.
„În al doilea rând”?
Merci beaucoup.
În al doilea rând, nu exagerați! Nu ignor pe nimeni.
Apreciez opiniile voastre.
Dar nu ne asculți niciodată.
Și în al treilea rând… Filip!
Nu cred că trebuie să fii mare specialist.
Nu-i așa?
Magda, ce face el?
Pune o ușă, niște ferestre.
Un acoperiș.
Și gata!
E un pic mai complicat.
Nu poate fi așa de greu, dacă tu o faci.
Slujba ta e mai grea.
E o chemare, fie-mi cu iertare!
- Te sună cineva. - Mai pune-mi un pic!
Noroc!
O secundă! Ascultați, vă rog!
Când te sun, răspunde!
Ca preoți, am jurat să fim modești și smeriți.
- Suntem slujitorii Domnului! - Slujim oameni, așa ca Isus.
Nu construiești un azil fără aprobarea mea. Mă auzi, futu-i!?
Domnul fie cu tine!
El avea propriul idol.
Jerzy, te rog.
Îl chema Popiełuszko.
Te implor. Alungă teama asta din sufletul meu!
Iar într-o bună zi, s-a apucat de treabă.
A cumpărat o parcelă, a obținut un credit.
Iar visul său măreț a început să prindă viață.
El a continuat ca și până atunci.
Și, în final, nu s-a mai temut.
INAUGURAREA AZILULUI SFÂNTUL PADRE PIO
N-a lăsat pe nimeni în urmă.
Doar pe el însuși.
Bună ziua! Sunt părintele Jan Kaczkowski.
Știți ceva? M-am răzgândit. Îmi fac RMN-ul.
Când să vin după rezultate?
Când sunt gata. Întrebați la recepție.
Bine, întreb la recepție.
Minunat, mulțumesc.
Numerar sau card?
Mi-ai tras clapa, Jerzy. Rău de tot.
Acum, ajută-mă să ies din asta!
Glioblastom de emisferă cerebrală dreaptă.
Gliom de gradul IV.
Câți ani are fratele tău?
Treizeci și cinci.
Șase luni. Orice zi în plus va bate recordul.
Îmi pare rău.
Înțeleg.
Mulțumesc, dle profesor. Scuze pentru deranj.
- Bunicule, îmi repari poneiul? - Imediat.
- Bună ziua! - Bună ziua!
Îl operăm. Haide!
Ar fi mai ușor dacă n-ai mișca din cap.
Dacă mă făceai cu ochi sănătoși,
nu simțeam nevoia.
Poate că aflu în sfârșit dacă sunt chipeș ca Brad Pitt,
fiindcă mama așa zice.
Viața nu e corectă. Primim întruna sentințe.
Jan a primit una cumplită.
OPERAȚIE ÎN CURS
Iar sentința mea?
A fost cu suspendare.
Deocamdată, eram liber.
Cum te simți după operație?
Mare scofală. Am cancer.
Frumos spus!
Am putea intitula așa cartea noastră?
Da, de ce nu?
Eu n-am nimic de pierdut. Tu gândește-te la tine!
Îmi place.
SUNT GROZAV ȘI CURAJOS.
Coperta perfectă!
A sosit tipul cu tichie roșie.
Hai sus! Încetișor.
Ești un narcisist și un ciudat.
Iar azilul ăla al tău e complet ilegal.
Bea niște apă!
- Mulțumesc. - Ușurel!
Și te folosești de cancer pentru popularitate.
De ce…
faceți asta, dle arhiepiscop?
O secundă!
Azilul…
este o organizație laică.
Urmează învățăturile Bisericii, dar nu și voința clerului.
Asta, ca să fie clar.
Pe mine…
nu mă interesează deloc cum ați obținut
toate proprietățile dvs.
Cum îndrăznești?
Nu-mi pasă.
Așa cum nu-mi pasă de alcoolismul dvs.
Și, cu tot respectul, vă rog să procedați la fel.
Domnul fie cu tine!
Mamă! Și tu simți miros de sulf?
Poate că da. Când domnul pleacă, deschidem o fereastră.
Rămas-bun, domnule.
Ce a ajuns gloria Romei!
Ce este, Ziuk?
A fost suficient?
La naiba, Pablo. De când ne știm?
Ai o săptămână.
Deschide!
Bună, mamă!
Băga-mi-aș!
Ce e?
Lumea se teme de cei ca mine.
Iar cei ca mine se tem de scrisori cu timbre roșii.
E mai bine să le deschizi repede.
Fiindcă în loc de ani în pușcărie, uneori primești ore de muncă.
În folosul comunității.
Da, n-ar trebui să fie o problemă.
Știți cum e…
Azi ești, mâine nu mai ești, deci…
Isuse!
Lăudat fie Isus!
În vecii vecilor.
Am venit pentru reabi…
Un pas în spate, vă rog!
Domnule, astăzi vă faceți simțită prezența foarte clar.
Deci 360 de ore în folosul comunității.
Felicitări! Carpe diem.
Ce mai știți să faceți, în afară de infracțiuni?
Nu știu… Am lucrat o vreme în construcții.
Un pic. Ce am mai făcut?
- Bine, înțeleg. Ce vă place să faceți? - Păi…
Ce le place tuturor. Pileală, babardeală, lăbăreală.
Vă pot face o supă din nimic. Mă pricep la bricolaj.
Bine. Mâine vă prezentați la biroul dnei Ania.
Și să fiți bine odihnit!
Și treaz!
O plângere și zburați de aici.
Vă rog!
Mulțumesc.
„Pileală, babardeală, lăbăreală.”
Poftim?
Am crezut că am dat lovitura.
Babalâci în scaune cu rotile. Un loc drăguț.
În loc de pușcărie, eram în concediu.
Tinere! Vino repede cu mine!
Haide! Nu te speria! Apucă-l cu grijă de șolduri.
Concentrează-te și o să înveți repede.
Ține-l așa! Cu grijă!
Nu voiam să văd așa ceva. Nici să simt mirosul.
Trebuia să mă relaxez într-un loc mai normal.
Lasă-l!
Ce naiba?
- Pablo, îți dau banii! - Trei zile!
Unde e ghidușul ăla?
Ce faci, Patryk?
Stai acolo și fumezi sau ești bărbat și îți execuți sentința?
Patryk, te rog!
Responsabilitatea cere consecvență.
Dacă începi ceva, trebuie să termini.
Iar azilul nu este…
E mai mult decât ai văzut tu.
Ia spune! Fumezi mult?
- Destul. - Destul de puțin sau de mult?
Depinde.
Depinde de cum te prinde?
Spune-mi…
Ai zis că te pricepi la bricolaj.
Pot face câte ceva.
În cazul ăsta, mâine…
după ce dormi, treci pe la azil.
Bine, dă-mi jointul!
- Unii cred că fumez marijuana. - Așa e?
Nu. E prima oară. Serios.
Uite!
Haide, dragă soare, înveselește-te-un pic
Noru-acela negru te face cam pitic
Pe curând. Doamne ajută!
Cu plăcere!
Poate că Jan mă citise ca pe o carte deschisă. Dar nu mi-a păsat.
M-am gândit că strâng doar niște șuruburi, vopsesc și mut câteva lucruri.
Și, cel mai important, m-am gândit că scap de Pablo.
Drace!
Ce căutați aici?
Afară!
Acum!
Patryk!
Dna Henryk s-a dus la cele veșnice de 24 de ore.
De aceea am stins candela.
Cum te simți?
Toate bune?
- Mai mult sau mai puțin. - Dar e mai mult sau mai puțin?
Înțeleg, e così-così.
Spune-mi, te gândești uneori la Dumnezeu?
Cred că i se rupe de mine.
Cal la C6.
Chiar crezi că e cineva de care lui Dumnezeu…
să i se rupă?
Da, de mine.
- De ce? - Fiindcă știe ce am făcut.
Numai Dumnezeu știe cât ai greșit în viață?
Bea mult, așa că le-am adunat un pic.
Din câte știu, nu e niciun secret.
Canalul unu, politică. Pe doi, filme.
Pe opt, filme porno.
Tu decizi cum îți trăiești viața.
Trebuie doar să te gândești ce poți face acum, în clipa asta.
- Acum? - Da.
Tataie, s-a stricat ceva aici?
- Bună dimineața, părinte! - Bună!
- Bună, părinte. - Bună, domnișoară.
Draga noastră voluntară.
Honor est in honorante.
Lăudat fie Isus Cristos!
Bună ziua, tuturor!
Stai drept!
Patryk? Cum merge?
Am reparat un robinet și lampa de la dna Stanisława…
Când termin aici, mă duc înapoi să repar dulapurile.
Patryk, ușurel. Ai luat o pauză…
pentru o țigară?
Fata de la doi m-a rugat să repar ăsta.
Dna Agnieszka? Are un băiețel.
De patru ani. O sună în fiecare zi. Du-i-l tu!
Hai să îl încărcăm!
Fir-ar!
E cam scurt. O secundă!
Pe verticală sau orizontală?
- Nu contează. - Pe orizontală, atunci.
Trebuie să vorbești tare.
- Părinte? - Da?
- Chiar e tânără. - Așa e. Și?
Ce face aici?
De ce? Vrei să știi dacă va muri?
Dragul meu băiat…
Dacă vezi înregistrarea, înseamnă că azi împlinești 18 ani.
Și mai înseamnă…
Și într-a patra.
Trebuie să scoatem cât mai mulți bani.
Dacă se vând bine cărțile mele, e în regulă.
Cât timp?
- La ce te referi? - Știi tu.
Vrei să știi cât mi-a mai rămas?
Medicii mi-au dat șase luni.
O să vedem cât îmi dă Dumnezeu.
De-aia vreau să las azilul în condiții cât mai bune.
Trebuie să acționăm rapid. Scuze, am intrat pe contrasens.
Putea să ne omoare, dar ne-a evitat.
- Uită-te la drum, părinte! - Nu striga la mine.
Acum m-ați stresat.
Uite! Am o misiune secretă pentru tine.
Îmi faci o favoare?
Mie ce-mi iese?
Am scris o listă de cumpărături.
Toți îi mănâncă din palmă.
Toți în afară de tine, dle Roman.
Tu nu crezi că omul se poate schimba.
Tu să crezi, părinte. Așa ți-e mai ușor.
La ce caști ochii?
Mulțumesc, dnă Grażynka. Ce doriți?
Îi știu pe cei de teapa lui și am învățat un lucru.
- Cumperi ceva? - Poftim.
Hoțul tot hoț rămâne.
Grăbiți-vă! De ce durează atât?
- Stai așa! - Ne grăbim.
Dle Roman, ce pot să spun?
Ești un șahist excelent. Felicitări!
Unde e restul?
Vrei să te pilești?
Du-i-o părintelui Jan!
Hai, valea!
Acum du-i-o înapoi dlui Roman!
Spune-i că e în semn de mulțumire
pentru participarea sa la un experiment de reabilitare.
Roman atotștiutorul era convins că o să fugi cu banii.
Ce face pionul la șah? Ajunge în partea cealaltă a tablei.
Și… promovează?
În șah, promovarea e atunci când un pion poate deveni o piesă mai importantă.
Dar conștiința ta a fost mai tare.
Eu unul nu m-am îndoit niciodată.
- Roman, toată lumea… - Da?
Toată lumea merită iertare.
Așa sper.
Cum de nu m-a prins Pablo?
O fi plecat din oraș.
În sfârșit, puteam dormi liniștit noaptea.
Iar congregația lui Jan creștea cum nici nu visase.
Ce faceți aici?
V-am adus o pătură.
Vă rog să plecați.
Bateți la ușă și așteptați să vă poftesc.
Luați-o de aici!
- Cine e? - Eu. Am adus o pătură.
- Cine „eu”? - Băga-mi-aș!
Patryk! Am adus o pătură.
Poftește, te rog.
Mi se rupe dacă folosești pătura, mie mi s-a spus să o aduc.
Ar trebui s-o folosești, că e frig.
Ne-a auzit?
Sincer?
Nu știu.
Dar cred că da.
Uitați! Patryk vă ține de mână.
Și vă iubește. Foarte mult.
Patryk, spune-i dlui Józef că îl iubești!
Vă iubesc.
Să ne rugăm!
Doamne, miluiește-ne pe noi!
- Repetă! Miluiește-ne pe noi! - Miluiește-ne!
- Doamne, miluiește-ne! - Miluiește-ne!
Sfinților Petru și Pavel, rugați-vă pentru noi.
Roagă-te!
- Rugați-vă! - Rugați-vă!
- Sfinte Barnaba, roagă-te pentru noi. - Roagă-te!
- Sfinte Stanislav, roagă-te pentru noi. - Roagă-te!
Sfinte Martin, roagă-te pentru noi.
Sfinte Patrick…
Sunt mândru și impresionat că am cunoscut un om minunat ca dvs.!
Sunt cu dvs. și voi rămâne aici până la capăt! Vă iubesc!
Ai grijă, Józef!
Ne vedem acolo!
N-am știut ce să fac.
Mi-a strâns mâna de parcă voia ceva de la mine.
- Voia ceva și eu nu puteam… - Termină!
Orice a trebuit să faci, ai făcut perfect.
Îți mulțumesc.
Patryk!
Haide!
Hai sus! Unu, doi!
Bine!
Înapoi la culcare!
Am reparat-o.
Dvs. sunteți?
Da.
E o poză frumoasă.
„Prezența ei pe scenă e o minunăție.
Ea nu pășește. Ci plutește.
Te poți îndrăgosti de ochii ei.
Dar când deschide gura, sună fals.
Mai ales scena finală a fost dezamăgitoare.
Tânăra actriță nu are experiență
sau poate i-ar fi trebuit un regizor mai bun.”
- Ajută-mă, te rog! Nu se… - Nu se clintește?
Trebuie să împingi. Fir-ar!
Gata, știu.
I-am respins avansurile. Era un măgar.
„Teatrul are o nouă stea pe firma… pe firmament.”
- Mulțumesc mult. - Pentru vârsta ta.
Ce faci?
Data viitoare fă-ți-le singură! Eu nu mă pricep.
Fixează mânerele de la baie!
Stai să-mi las rucsacul!
Haide, spune-i ceva!
Dacă trișezi, ajungi în iad.
„…fiecare sărut e fără asemănare.”
- „Fiecare privire, o descântare.” - „Încântare”.
Eu o simt în cap, în inimă. Și aici.
Termină!
Când e frumos afară, e și mai greu.
Pot doar să privesc.
Uneori, îi simt gustul.
Vorbesc cu bucătăreasa, să-ți facă ceva bun.
Nu. N-o să poată face asta aici.
Clătite cu rubarbă și vin? Unde găsesc eu vin aici?
Ce ziceai?
Nu, mersi. Azi nu pot. Am venit cu bicicleta.
Minunate!
- Serios? - Da!
„Fiecare sărut e fără asemănare.”
„Fiecare privire, o descântare.”
- Încântare! - În…
Ce tâmpenie! Nu pricep o iotă!
Patryk! De ce te temi?
Să nu mă trimită la închisoare.
Să nu mă omoare Pablo dacă nu-i plătesc datoria.
Bine. Care e teama ta cea mai mare?
Liniștește-te!
- Uită-te la mine! - „Ieri…”
Liniștește-te!
Gândește-te la ce citești!
Continuă!
„Ieri, când cineva de lângă mine ți-a rostit numele cu glas tare,
a fost de parcă un trandafir a intrat în zbor pe fereastra deschisă.”
„Astăzi, când suntem în sfârșit împreună, m-am întors cu fața la perete.
Un trandafir? Cum arată un trandafir?
E cumva o floare?
Sau poate o piatră?”
Pentru tine.
- E frumos. - Nu-i așa?
Piotr întotdeauna îmi dăruia trandafiri.
A fost perioada cea mai frumoasă din viața mea.
A murit într-un accident.
Patryk, dragule…
Deschide sertarul de sus! E ceva acolo pentru tine.
E într-o casetă mică, de argint.
- În formă de inimă. - Aici?
Da.
Nu pot să-l accept.
E prea mic pentru degetele mele.
Ce să fac cu el?
Când cunoști o fată și te îndrăgostești de ea,
dă-i acest inel.
Dar ai grijă de iubirea aceea!
Bine?
Ar trebui să plec.
Așteaptă!
Mai stai un pic cu mine!
Bine.
Mulțumesc.
Uită-te la tine!
E o oglindă acolo.
Uită-te la tine și spune-mi ce vezi!
Patryk, ai mai găsit un motiv să fii furios.
- Îmi pare rău. - Nu mie trebuie să-ți ceri scuze!
Hania!
Un muribund
trebuie să simtă că are voie să moară.
Iar tu ai vrut s-o ții pe dna Hania aici. Pentru cine?
Nu pentru dna Hania. Atunci, pentru cine?
Pentru tine.
La naiba! Dnă doctor!
Dnă doctor!
Ce puteam să-i spun?
„Mulțumesc. Ai fost bună cu mine”?
Tu trebuia să stai acolo.
Și să o ții de mână.
Atâta tot.
Ea a vrut mult ca tu să-ți găsești locul pe lume.
Și cred că eu știu unde e acesta.
Vino! O să-ți arăt totul.
Uite, aici ținem toți cartofii. Aici… îți arăt mai târziu.
Da. Pune-ți ăsta!
Așa! Iar aici…
Ce faceți cu telefonul? Înapoi la treabă!
Vezi?
Patryk! Încearcă cu ăsta!
Nu așa se taie felii!
Ai sărat cartofii?
De ce măcelărești roșiile?
Iarăși mi-ai furat prosopul!
Delicioasă!
Evident, oul e tare.
Se poate spune chiar că e în armură.
Îl poți folosi drept frisbee.
Ia-l de aici!
Oul ăsta e în tanga. Îi curg toate alea pe lângă.
Scârbos.
Ia-l de aici! Nu te las să otrăvești pe nimeni.
Doamnelor și domnilor, acesta este un minunat,
de-a dreptul mirific ou poșat.
Bravo! Acum fă curat aici, te rog!
Sigur o să-ți placă.
N-am nicio îndoială.
Nu așa se taie prazul!
Ce femeie leneșă!
Alo!
Păpușă!
Alo!
Hai să te ajut!
N-am nevoie de un bou care îmi spune „păpușă”.
În plus, era ultimul sac. Pa!
Nu sunt un bou. Sunt bucătar.
Iar tu ești voluntară. Era un ordin oficial. Întoarce-te!
Lasă-mă să te ajut!
Drace! E foarte greu.
Poftește în împărăția mea!
Pe aici, se poate și mai rău decât să lucrezi la bucătărie.
Relaxează-te!
- Coaja să fie mai subțire. - Ține-ți mâinile acasă!
Lasă-mă să-ți arăt cum se face!
Am presupus…
că întârzierea de 30 de minute este cauzată de ceva important.
Din câte văd, nu m-am înșelat.
Îți încălzesc clătitele, părinte.
Încălzește-te pe tine!
Żaneta! Să nu spui că nu te-am avertizat!
E un recidivist.
Pe curând!
Clătite, ce să-ți spun!
Trei luni! În Krokowa!
Amice!
Te iubesc!
Pui caracatița în apă clocotită.
- Doar un minut, da? - Apoi, în apă rece.
- Cine va fi maestru bucătar? - Cine?
- Cine va fi? - Cine?
Eu voi fi maestru bucătar.
Iaurt, maioneză, usturoi și pastă de roșii.
- De pe internet? - Nu, din capul meu.
Futu-i!
GHID PRACTIC PENTRU O CĂSNICIE FERICITĂ
Văd că te interesează poezia.
Spune-mi, ai apărut vreodată la televizor?
Sigur că da.
Da? Unde?
La o benzinărie.
M-au filmat furând cabanoși.
Minunat. Deci ai experiență…
Să mergem!
- La televiziune? - Să întâlnim niște oameni.
La maxim!
Ce faci?
Întotdeauna mă rog când conduci tu.
E de apreciat.
Dumnezeu nu e un babalâc împuțit, stând pe un nor și spunând:
„Cutărescu, nu-mi place mutra ta. Ție îți dau cancer.”
Acel Dumnezeu nu există.
Continuați! E bine.
Bine.
Ziuk, Jan e la televizor! Uite!
Vin acum.
Dacă așa vi-l imaginați pe Dumnezeu,
atunci, ca preot catolic, aș prefera să fiți atei.
Ce este? Ieși!
Ce este?
Facem schimb.
Unde mergem?
În iadul de pe pământ.
- Bună, Jan! - Bună!
Sunteți primul invitat. Este…
- Am uitat să mă prezint. Jurek. - Bună!
Vă rog!
Stați în spatele monitorului.
Dați-mi mâna!
Ce e ăsta? Vreau un microfon ca lumea.
Îmi cer scuze. Bun. Fiți atent!
Bun-găsit, prieteni. A sosit primul nostru invitat.
Părintele Jan Kaczkowski! Aplauze!
A venit aici tocmai din nordul Poloniei!
MAREA ORCHESTRĂ DE CARITATE DE CRĂCIUN
Ce ar trebui să le spunem celor dragi care…
sunt pe moarte,
care sunt bolnavi?
Noi, bolnavii terminal
nu ne așteptăm să ne consolați, să ne încurajați
și să repetați întruna că va fi bine.
Vrem să auzim altceva de la voi.
„Nu te teme. Orice ar fi, voi sta cu tine. Nu te voi părăsi, pentru că te iubesc.”
Dar pentru a putea spune asta,
trebuie să exersați toată viața.
Trebuie să încercați să faceți un efort.
Mai ales când relațiile sunt dificile.
Nimic nu ne scutește de responsabilitatea noastră
de a ne apropia de cei la care ținem cel mai mult.
Timpul.
Timpul este cel mai de preț dar pe care îl putem face cuiva.
Propriul nostru timp.
Hai să convenim că îmi spui „părinte” doar în situații formale, bine?
Dar să nu-mi spui Jasiek sau Janek, că te omor!
- Atunci cum să-ți spun? - Mă cheamă Jan.
Mai bine spune-mi Johnny!
- Alo? - Au sosit rezultatele tale.
- Nu înțeleg nimic. - Liniștește-te!
Doar citește ce scrie, mamă!
- La naiba, am uitat capacele. - O secundă!
„Se evidențiază o tumoare localizată în principal în lobul frontal drept,
în substanța albă circumventriculară și subcorticală,
cu hiperintensități în lobul parietal…”
- Nu-i nimic! - Așteaptă!
Dă-mi cafeaua!
„…și hiperintensități în lobul parietal, vizibile…”
Nu pot. Te sun mai târziu.
Deci? Andiamo!
Să mergem!
Pablo, te rog, nu aici!
Drept cine mă iei?
Urcă! Ne prezinți zona.
Bine! Ajunge!
- Patryk, ce s-a întâmplat? - Nimic, mamă.
Stai jos! Îți aduc ceva de mâncare.
Stai jos, fiule! Arată-mi!
Arată-mi!
- Mamă, termină! - Bine, stai așa!
Bea niște apă!
Apa îți face bine. Bea!
Cine ți-a făcut asta?
De câte ori vii aici…
- La naiba, mamă! - Trebuie să te șterg.
La naiba!
- Fiule, ce s-a întâmplat? - La culcare, tată! Totul e în regulă.
Uite, ai primit o scrisoare.
O scrisoare cu timbre roșii.
Tribunalele nu sunt ca Pablo.
Trebuia să fi plătit amenzile alea.
Mi-a fost jenă să-i cer bani lui Jan.
Speram să uite cumva de ele.
Să intre următorul martor!
Numele și vârsta dumneavoastră.
Jan Kanty Kaczkowski.
- Am 37 de ani. - Ocupația?
Bioetician.
Sunt șeful azilului Sfântul Padre Pio din Puck.
Preot romano-catolic.
- Martorul știe de ce se află aici? - Da. Înțeleg.
Ce are de spus martorul?
Onorată instanță,
întâi de toate, în lumina evenimentelor recente,
vreau să spun că mă simt jignit personal
de lipsa de încredere a instanței față de depoziția mea anterioară.
Și de depoziția personalului de la azil.
Sugerez martorului să fie mai concis.
Onorată instanță,
adevărata valoare a unei ființe umane
poate fi văzută cu adevărat doar în fața unei tragedii umane reale.
Nu l-am văzut pe Patryk Galewski dansând la discotecă.
L-am văzut într-un azil plin de bolnavi terminal și muribunzi.
Nu e genul de loc unde treci ca gâsca prin apă,
pentru a bifa apoi că ai efectuat munca în folosul comunității.
Onorată instanță,
se prefăcea inculpatul Patryk Galewski
când ținea de mână un bărbat bolnav terminal și singur pe lume?
Cu ochiul minții mele…
eu văd…
zâmbetele multor pacienți.
Când un muribund
zâmbește la vederea unei alte ființe umane,
e vorba ori de o rudă apropiată care îl iubește,
ori de un om care e foarte bun la suflet…
în care are încredere și pe care îl așteaptă cu nerăbdare.
Luând în considerare probatoriul
și deliberările recente,
instanța declară că inculpatul este expert în tehnica manipulării,
reușind astfel să își creeze o imagine falsă.
Instanța nu crede în reabilitarea inculpatului
și de aceea anulează suspendarea sentinței,
hotărând ca numita sentință de trei ani să fie executată în penitenciar.
Trebuie să treci prin asta.
Știu că poți s-o faci.
Vrei să fii soția mea?
Mă iei de bărbat?
Tu vorbești serios?
Bine.
Îți dau o singură șansă să îmi spui
dacă e o glumă cumva, faptul că îmi ceri…
Că mă ceri de nevastă înainte să intri la închisoare.
Fiindcă, dacă vorbești serios, ar trebui să te dau afară, futu-i!
Te rog, ia-l!
Cum ar urma să meargă asta?
Îți agăți poza mea lângă pat…
Karwowski o ia razna din nou, dar avem situația sub control.
Galewski! Bine ai revenit!
- Pune-l cu barosanii! - Nu.
Ce? Nu vrei?
Nu vreau să fiu închis cu ei.
Să mergem!
Cum reziști?
Sunt obișnuit.
Aveam 12 ani când m-au arestat prima oară.
După 24 de ore, m-am întors acasă.
Tata m-a dus la prietenii lui.
Și a început să se dea mare de parcă eram olimpic la mate.
Am crezut că așa arată viața. Un an după gratii, șase luni afară.
Și știi ceva?
Acum știu că am la cine să mă întorc.
Eu și directorul încercăm să găsim o soluție.
Probabil de săptămâna viitoare…
- Ce mă-ta! Te omor! - La perete cu toții!
Poate îți dau drumul ziua, să lucrezi la azil.
Încercăm să îți reducem sentința.
Bună ziua, dle arhiepiscop.
Spunea că trebuie să duci o viață ordonată.
Să termini ce ai început.
Să te ții de cuvânt.
Iar el și l-a ținut.
Mi-au redus sentința.
E un loc minunat unde să mă întorc.
- Domnule, când o candelă e… - Salut!
Pablo!
Mama lui Pablo a ajuns la azil.
Iar Johnny a făcut ce știa el cel mai bine.
A remarcat, a înțeles, a îmbrățișat.
El a făcut așa încât să mă pot întoarce la viața mea normală, respectabilă.
Ce se întâmplă?
Pe bune?
O să fii tătic.
O să fiu tătic.
Monstrul ăla a distrus viața mea și pe cea a mamei și a surorii mele.
Dacă moare singur, înseamnă că mai există dreptate.
Dle Marcin…
Vă rog să mă credeți.
Serios, înțeleg poziția dvs.
Ba nu înțelegi!
El te-a pus? El te-a pus s-o faci?
Dacă vrei, vino la Gdynia. Îți arăt cicatricile.
Iar aceasta e tăcerea…
după care tânjim cu adevărat.
Dar și de care ne temem cumplit.
Fiindcă atunci ne auzim pe sine foarte clar.
Isuse!
Mulțumesc.
Încă mai pot face câte ceva.
Mâine, ai o programare la San Marco.
Jan, nu pot.
- E cel mai bun local din Trioraș. - Termină!
Gata cu prostiile!
Ești cel mai bun bucătar din câți am cunoscut.
Numai să nu întârzii, bine?
Că am garantat pentru tine.
Să fii acolo la 15:00 fix!
Ai un interviu de angajare.
Eu mă duc la dl Roman.
Ca să-i dau vestea nu tocmai bună.
Dar asta e viața.
Am nevoie de o favoare.
Cât a costat porcăria asta?
- Două sute de zloți. - Cât?
Nimic. L-am împrumutat de la muncă.
- Ai totul? - Da.
A sunat patronul de la San Marco.
Trebuie să fie…
o explicație rezonabilă pentru că nu te-ai dus.
Trebuie să fie ceva la care nu m-am gândit
deoarece cancerul mi-o fi devorat deja creierul.
Așa că acum îmi spui ce s-a întâmplat.
Am dat-o în bară rău de tot.
Cum credeai că avea să meargă?
Cât e ceasul?
E 15:03. Ne ducem la restaurantul ăla?
Spune-mi. Care a fost planul?
Băga-mi-aș!
Să târâi aici un bărbat legat, și apoi ce?
Să-l forțezi să se împace cu tatăl lui?
Dar am făcut-o pentru tine.
„Orice i-ați făcut unuia din frații Mei prea mici, Mie Mi-ați făcut.”
La naiba! Ori e adevărat, ori e doar un mit.
Vrei să fii tată? Sau doar un bandit?
Nu mă înveți tu cum e să fii părinte!
Mulțumesc.
Sigur.
Vin cu plăcere, să implor.
Pot să te rog
să îmi trimiți un SMS?
Da. Mulțumesc. Doamne ajută!
- Renunță la unele responsabilități! - Nu pot.
Ce s-a întâmplat?
O fi un accident?
Da.
Să mergem!
Repede, cu picioarele înainte!
Ziuk, sincer să fiu, a sunat cam ambiguu ce ai spus.
Poate dă Domnul să nu ies încă cu picioarele înainte.
Ce religie tâmpită condiționează mântuirea de suferință?
De ce tu, și nu eu?
Și nu mă lua cu suferințele lui Isus, că mă enervez.
Ziuk, termină, te rog. Nu acum.
Ce puteai face ca tată ai făcut deja.
Și ai făcut o treabă minunată. Și sunt recunoscător.
Dar te implor, nu-ți mai face reproșuri!
Pentru că asta e viața mea.
Iar acum nu te mai amesteca în ce am fost chemat să fac.
Mulțumesc.
Mă duc singur.
Trebuie să fii cel mai bun partener…
pentru Żaneta.
Cel mai bun.
Pricepi?
Înțelegi?
Și să fii cel mai bun tată din lume.
Cel mai bun.
Da?
Roman Zalewski.
Eu sunt fiul lui.
Regret, dar tatăl dvs. s-a stins din viață azi-noapte.
Puteți să mai verificați o dată?
Îmi pare rău.
Când răceala vă taie pofta de viață…
Uite ce am cumpărat!
…tratați-vă cu un remediu consacrat.
Înainte de utilizare, citiți prospectul sau consultați medicul sau farmacistul.
Orice medicament folosit incorect…
Trebuie să ascultăm asta?
Revenim în direct.
Din păcate, părintele Jan Kaczkowski nu va veni astăzi în studioul nostru.
Îi dorim toate cele bune.
Să-i punem o melodie, la maxim!
Numărul apelat nu este disponibil.
Jan!
Ai un vizitator.
Bună!
Sunt aici.
Sunt chiar aici.
Știi…
Va fi băiat.
Cred.
Simt că va fi băiat.
Știi ce nume o să-i dau?
Mamă…
Pune-ți mâna pe fruntea lui!
NU AȘTEPTAȚI TOATĂ VIAȚA, ÎNCEPEȚI SĂ TRĂIȚI ASTĂZI.
E MAI TÂRZIU DECÂT CREDEȚI. PĂRINTELE JAN KACZKOWSKI
Gustăm un delicios mușchi de vacă cu sos
și ne copleșește o senzație mistică.
Un pahar de vin. De fapt, două, că suntem în vacanță.
Și atunci, simțim aroma minunată
și ne spunem: „Doamne, chiar exiști!”
Vinul o să ne cadă bine.
Nimic mai plăcut decât să călătorești ca un bagaj.
Bine, pune-o acolo!
Taie uniform, bine?
Frumos!
Soția ta e aici.
Salut, Jan!
Subtitrarea: Nicu Teodorescu