Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Australiens vildmark…
En ældgammel verden af ørken og støv.
Skjult blandt de højeste bjergtoppe ligger en hemmelig dal.
Her i denne magiske oase
samles utallige dyr for at undslippe tørken.
For alle dyr, der kalder dalen deres hjem,
er det her paradis.
Men der er ét dyr, hvis antal dominerer landskabet.
De grå kæmpekænguruer.
KÆNGURUDALEN
Der er over 2.000 kænguruer i dalen,
og det her er historien om en af dem.
Mød Mala.
Hun er på vej ud i sit livs største udfordring.
Indtil nu har hendes mor Lowanna holdt hende varm og beskyttet.
Nu forbereder Mala sig for første gang
på at forlade pungens sikkerhed.
Velkommen til verden, Mala.
Fra nu af vil Mala møde mange forhindringer.
Hun har kun 12 måneder til at lære alt, hvad hun behøver for at overleve alene.
Og oddsene er imod hende.
Kun én ud af fem kænguruunger når at fylde et år.
For dette paradis er hjemsøgt af fare.
Den sorte skov.
Den omgiver dalen.
Skoven er hærget af brande, og kun de største træer er tilbage.
De brændte rester af et engang blomstrende levested.
Kænguruerne kommer ikke her.
For skoven er hjemsted for deres største fjende.
Dingoflokken.
Migaloo har været leder af flokken i årevis.
Han er familiens bedste jæger.
Hans søn er en ung sort dingo ved navn Miro,
som blev født på samme tid som Mala sidste vinter.
Miro har lært at jage.
Nu skal han bevise sit værd.
Lowanna har været her mange gange før.
Som en erfaren mor
flygter hun ikke med Mala, medmindre de bliver jaget.
Panik kan være dødelig.
Miro er stadig en nybegynder.
Han lærer, at voksne kænguruer kan udmanøvrere og løbe fra en dingo.
Han burde lede efter noget langsommere og mere sårbart.
Som en kænguruunge.
Eller en mor med en unge i sin pung.
Nu har han chancen.
Moderen er tynget af en unge, der er meget større end Mala…
…men hun har alt at kæmpe for.
I dette tempo er det meget svært for moderen at beskytte ungen.
Miro kan bare ikke koncentrere sig.
Han er uerfaren og let at distrahere.
Det fremgår tydeligt.
Miro må lære at klare sig selv.
Han løber tør for tid.
Miro vil forlade flokken og stifte sin egen familie.
Når den tid kommer, må han være en bedre jæger.
Den unge, der slap fri, er heldig at være i live.
Det er en vigtig lektion for Mala.
Lowannas pung er ikke længere en sikker havn.
Det er sommer i dalen.
Dagene er lange.
Græsset er højt og gyldent.
Edderkopper svinger i florlette spind,
der klæder landskabet i et silkeblødt slør.
Der er gået en måned, siden Mala tog sine første forsigtige skridt på jorden.
Hun har nu en prægtig lysegrå pels,
ligesom sin mor.
Mala tilhører en kængurufamilie, også kaldet en flok.
Hun er den yngste unge,
og hun lærer stadig, hvem der er hvem.
Hver eneste af hendes slægtninge
har deres egen unikke personlighed.
Kænguruer kommunikerer med hinanden
med et sprog af klukkende lyde og grynten.
Bamir, den største han i dalen og Malas far,
er flokkens konge.
En flænge i hans venstre øre stammer fra kampen om tronen.
Som konge er Bamir den eneste han, der må flirte åbent med damerne.
Når han går forbi,
skal de andre hanner bøje sig og hoste for at vise deres respekt.
Og han minder dem af og til om, hvem der bestemmer.
I udkanten af flokken er der en livlig brun unge ved navn Buru.
Buru blev født samme tid som Mala, og han er en eventyrer.
Mens Mala var længe om at forlade pungen,
har han været ude at udforske verden.
Og han mestrer allerede kunsten at hoppe.
Problemet er, at Buru kun har én hastighed.
Fuld fart fremad.
Mala ville sidde i pungen altid, hvis hun fik lov,
men sådan lærer man ingenting.
En kænguru, der ikke kan hoppe, kan ikke undslippe fare.
Flokken deler dalen med mange naboer.
Nogle er venner, andre er fjender.
Hvem kan Mala stole på?
Under jorden i dalen bor der en, som kænguruerne ikke vil forstyrre.
Det her er vombatten Warren.
Kvarterets gnavpotte.
Efter sit daglige morgenkradseri
skal Warren i gang med arbejdet.
Som alle andre vombatter bor Warren alene.
Og han er meget beskyttende over for sit område.
Warren tolererer ikke indtrængere.
Så i dag venter der ham mange problemer.
En ubuden gæst invaderer Warrens område…
…og spiser hans græs.
Som om han ejer stedet.
Det er en krænkelse.
Warren skal vise den opkomling, hvem der er chefen.
Stakkels Warren.
Ikke alle har en familie, der passer på dem.
Og beskytter dem.
I middagssolen stiger temperaturen.
Kænguruerne slikker deres arme for at køle ned.
Og så er det tid til at slappe af.
Men de sover kun et par minutter ad gangen,
og de lytter altid efter fare med det ene øre.
Mala lærer at tyde de forskellige lyde.
En dal fuld af sang
signalerer, at alt er godt.
Men et skrig er en advarsel.
En kilehaleørn.
Den her har fanget en kanin.
Med et vingefang på over to meter kan de angribe en voksen kænguru.
Buru har ikke set den.
Og ørnen er på jagt.
Hvilende på de termiske vinde højt oppe
leder den efter et mål.
En uerfaren kænguruunge ville være et let måltid.
Heldigvis er det svært at komme forbi naboværnet.
For at beskytte territoriet vil skader og ravne
chikanere ørnen hele vejen ud ad dalen.
Mala har set, hvor vigtigt det er at være opmærksom på verden omkring hende.
Næste gang får Buru måske ikke en chance til.
I de lange sommerdage fyldes luften med sværme af bidende insekter.
Millioner af dem.
Det kan drive en kænguru til vanvid.
Mala kan ikke finde ud af, hvordan man undslipper de små slyngler.
Men der er et lille væsen, der kan hjælpe en kænguru.
Mød vipstjerten Willie.
Et velsmagende bevinget insekt er uimodståeligt for Willie.
De er svære at fange,
men Willie har et lille trick i vingen.
Kænguruerne bevæger sig…
…og spreder insekterne.
Willie hopper fra kænguru til kænguru og slår til i det perfekte øjeblik.
Angående skadedyrsbekæmpelse…
…har Mala fundet en ny bedste ven.
Efteråret nærmer sig.
Og dagene begynder at blive kortere.
Som natten falder på,
dukker en spektakulær ny verden frem.
Under måneskinnet er dalen et væv af mærkelige nye syn og lyde.
Mala begynder at forstå sin verdens regler.
Og dens farer.
Men der er stadig så meget at opdage.
Det kan få selv en nervøs ung kænguru til at føle sig lidt eventyrlysten.
Et nyt syn dukker op for Malas øjne.
Selvlysende svampe blomstrer og bliver til magiske paraplyer.
Det er en skov, der lyser op med liv.
Skjult i de dybeste grotter
skinner lysorme i mørket.
Et hav af tusind funklende fakler.
Hver og en skaber sit eget lys.
Mens noget endnu mere underligt ses dybt inde i skoven.
En månestråle forvandler landskabet.
Og mange af dets skabninger.
Skæl, pels og fjer absorberer ultraviolet lys,
som skaber levende, nye nuancer.
Et stænk af lyserødt på en pungmårs brystkasse.
Eller en kakadue og hans neonfarvede kam.
Dette sjældne fænomen
findes i overflod udelukkende i skoven omkring Malas dal.
Ved daggry er Mala en helt ny kænguruunge.
Hun har endelig lært at stå på egne ben
og fået selvtillid til at nyde verden uden for sin mors pung.
Men det er kun første skridt.
Om seks korte måneder er hun alene.
Der er stadig så meget at lære.
Med efterårets ankomst er sommerens trættende varme dage ovre.
Buru kan ikke holde op med at stirre på det nye fænomen kaldet tåge.
Noget er anderledes.
Det køligere vejr har indledt boksesæsonen.
Og Buru vil gerne være med.
Der er flere teknikker, man skal kunne.
Der er hovedfaldsgreb.
Brydning.
Og kamp med ekstremt skarpe kløer.
Men en kængurus ultimative våben er det sværeste at mestre.
Deres kraftfulde spark kan knække knogler.
Buru finder ud af, at gode spark kræver styrke og balance.
Buru er ung og øver sig bare.
Men en dag må han forlade flokken
og kæmpe for at blive den dominerende han.
Kong Bamir tog engang den samme rejse…
…efter at have brugt flere år på at bokse sig til tops.
Nu kæmper han kun, hvis nogen har modet til at udfordre ham.
Og der er én, en voksende unge,
der mener, han skal have kronen på.
Han opfører sig sådan over for damerne.
Hans navn er Doan.
Bamirs stivbenede gang betyder "glem det" på kængurusprog.
Hvis Doan ikke underkaster sig,
må Bamir kæmpe mod ham.
Og Buru ser til fra ringsiden.
Bamir prøver med et hovedfaldsgreb, men kan ikke kaste Doan til jorden.
Han prøver igen.
En fejlberegning,
men det er ikke ovre endnu.
En pinlig, dum fejl fra Doan bliver enden på kampen.
Bamir fejrer sin sejr.
Kronen forbliver hans indtil videre.
Der er gået tre måneder, siden Mala kom ud i verden.
Hun er vokset fra pungen.
Mala lærer alle de bedste stier og genveje,
der har gået på kryds og tværs af dalen i tusindvis af år.
Når de når toppen af en bakke,
lærer Lowanna Mala at stoppe, kigge og lytte.
For en kænguru, der lytter godt efter,
kan en advarsel opfattes gennem træerne.
En duft, der kommer med vinden.
En lyd, der høres dybt inde i skoven.
De kommer.
Mala befinder sig midt i jagtens panik.
Hun er kommet væk fra Lowanna.
Hun er faret vild.
Efter at have fejlet før skal Miro bare gøre det godt denne gang.
Med så mange kænguruer på flugt er det svært for ham at vælge et mål.
Én kænguru har valgt ikke at løbe.
Kongen af flokken, Bamir, står fast.
En kænguru på hans størrelse kan give et dødbringende spark.
Den sandfarvede dingo løber en stor risiko.
Hun har brug for resten af sin flok,
men hendes backup er et andet sted.
Miro har vist foretaget endnu et dårligt valg,
en voksen hun.
Han kunne næppe have valgt et sværere mål.
Igen er Miro blevet udmanøvreret.
Mala har også begået en dyr fejltagelse.
De andre hunner har alle deres egne unger at passe på.
Malas eneste håb om at overleve er at følge lyd og duft tilbage til Lowanna.
Det eneste, en unge virkelig har brug for, er dens mor.
Og dingo-flokken er stadig på jagt.
Bamir har stået fast.
Men nu reagerer flokken på den sandfarvede dingos kalden.
Sammen får de Bamir omringet.
Kun sjældent går dingoer efter den største kænguru.
Men selv den mægtige Bamir kan ikke kæmpe for evigt.
Flokken har mistet deres konge.
Mala har stadig ikke fundet sin mor.
Hun søger…
…og søger.
Og så endelig…
…en velkendt duft.
Denne gang er det virkelig hende.
Kold luft fra de omkringliggende bjerge samler sig i dalen.
Frosten sætter ind.
Da vinteren kommer,
har dalen ingen konge efter Bamirs død.
Flokken er ustabil.
Malas verden er under omvæltning
på flere måder.
Lowanna har en ny baby i sin pung.
Mala er blevet storesøster.
Men Lowanna har ikke længere mælk nok til begge.
Det er dårlig timing for Mala.
Vinterfrosten gennemtrænger blade og græs.
Ødelægger dem fra indefra.
I den hårde kulde bliver maden knap.
Og det græs, Mala nu er nødt til at spise, vil snart have ringe næringsværdi.
Mange unger vil ikke overleve vinteren.
For dingoerne er de nemme måltider.
Flokken har mange flere munde at fodre.
En ny generation af krigere.
Disse hvalpe bliver klar til at jage til foråret,
når de fleste kænguruunger kommer ud af deres punge.
Men én er forsvundet.
Miro er ikke længere velkommen i flokken.
For første gang er han alene.
Med de nye ungers ankomst er Miro blevet tvunget ud.
Uden familiens støtte er hans fremtid usikker.
Og vinteren er langt fra slut.
Dyb sne dækker hvert år bjergene omkring Malas dal.
Dalen er normalt beskyttet mod det værste vejr…
…men Jordens klima bliver mere uforudsigeligt.
Flokken er fanget i en snestorm.
Selv den mægtige Doan må søge ly.
Mala får brug for al sin viljestyrke for at overleve til foråret.
Flokken vil kæmpe for overlevelse, indtil vinteren er slut.
Foråret kommer.
Mala har klaret sin første vinter.
Hun har været ude af pungen i otte måneder,
og hun bliver mere og mere uafhængig.
Hendes lillesøster Dura kræver nu al Lowannas opmærksomhed.
Buru ligner mere og mere en moden ung mand.
Han er ikke længere tilfreds med at bokse med sin mor,
så han sparker rundt med de andre unge hanner.
Flokken har al den mad, de kan spise.
Et overflødighedshorn af lækkerier,
der kræver meget lidt indsats.
Men Mala opdager, at det varmere vejr får det til at klø.
Den tykke pels, hun havde brug for om vinteren, skal nu skiftes.
Alle i flokken går igennem denne forårsforandring.
Vipstjerten Willie, den evige opportunist,
udnytter øjeblikket til at samle byggematerialer til sin rede.
Den er lavet af vævet græs og spindelvæv,
og lidt blød pels vil gøre den endnu mere hjemlig.
Den har allerede tiltrukket en huns opmærksomhed.
Snart har Willie måske en familie at passe på.
Doan er også optaget af tanken om frieri.
Han har ventet længe på dette øjeblik.
Men nu da Bamir er væk, og tronen er ledig,
er der mange bejlere at konkurrere med.
En af de unge hunner i flokken er kommet i løbetid.
Doan er den første han, der gør kur til hende.
Men hunnen er ikke helt klar til et fast forhold.
Hun hopper gennem dalen for at gøre reklame for sig selv.
Der kunne jo være en større og mere attraktiv han.
Doan bliver sat på prøve.
Mange andre hanner ser også deres chance og slutter sig til jagten.
Det kaldes et parringstog.
Hunnen vælger den han, der kan holde styr på toget.
Hvis Doan kan forblive i front,
kan dette være hans chance for at blive flokkens konge.
Da den øverste position er ledig, er alle hannerne i dalen her.
Hunnen løber fra side til side,
og føringen blandt hannerne skifter igen og igen.
Situationen tilspidses.
Hunnen søger tilflugt mellem klipperne.
Doan er udmattet, men der er for meget på spil.
Han begynder at angribe konkurrenterne.
De yngre hanner gør det til et slagsmål.
Og hunnen beslutter,
at ingen af de opkomlinger skal parre sig med hende.
Så hun trækker sig klogt tilbage.
Doan står dog ikke tomhændet tilbage.
Med sin præstation i dag har han vundet kronen.
En dag bliver det Malas tur til at deltage i disse ritualer.
Buru vil starte før hende.
Voksenverdenen lokker.
Snart vil Buru forlade dalen.
Som de unge hanner plejer at gøre.
Hele dalen er ved at komme i forårshumør.
En tid med kærlighed og nyt liv.
Men Warren er stadig i beredskab.
Der har ikke været flere indtrængere på området.
Men man kan aldrig være for årvågen.
Åh nej.
Nu bliver der problemer.
Frygt aldrig.
Warren er mere end forberedt.
Han har trænet til det her og ved, hvad han skal gøre.
Vent lige.
Denne græstyv virker anderledes.
Kunne det være…?
Åh, sødeste skovgudinde!
Det er en hun-vombat.
Livet er fuldt af overraskelser.
Kvarterets gnavpotte har fundet ægte kærlighed.
Og nu er det Mala, der er alene
uden sin mors beskyttelse.
For første gang i sit unge liv er hun helt alene.
Miro har været væk fra flokken og alene i tre måneder.
Han har heller ingen tilbage.
Han har ikke råd til at begå flere fejl.
For Miro og Mala kulminerer de sidste 12 måneder lige nu.
Nu er det Mala og Miro mod hinanden.
Miro er helt fokuseret.
Mala bliver presset til sit yderste.
Der er ikke noget så dramatisk som duellen mellem jægeren og den jagede.
Miro blev drevet af en fundamental trang, sult.
Men Mala blev drevet af noget langt mere dybtgående.
Viljen til at leve.
Det gik ikke, som Miro ønskede i dag.
Men med vedholdenhed og beslutsomhed
bliver han en dag en stor jæger.
Ligesom sin far.
Mala har slået oddsene og nået en vigtig milepæl.
Det første hele år uden for pungen.
Sæsonens nye kænguruunger er kommet ud
og afprøver deres første akavede hop,
ligesom Mala gjorde engang.
Det føles som en evighed siden.
En dag vil Mala lære sine egne unger det, hun har lært.
Kænguruernes ritualer og traditioner,
der har været uændrede i evigheder.
I denne hemmelige dal fuld af mirakler og magi.
Tekster af: Else Katrine Nielsen