Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Australiens vildmark.
En uråldrig värld av öken och damm.
Gömd bland de högsta bergstopparna ligger en hemlig dal.
Här, i denna magiska oas,
samlas oräkneliga djur för att fly undan öknens torka.
För alla varelser som bor här
är detta paradiset.
Men det finns ett djur som dominerar i antal.
Den grå jättekängurun.
KÄNGURUDALEN
Det finns över 2 000 kängurur i dalen, och det här är historien om en av dem.
Det här är Mala.
Hon ska ta sig an sitt livs största utmaning.
Hittills har hennes mamma Lowanna hållit henne varm och skyddad.
För första gången
gör sig Mala beredd att lämna den trygga pungen.
Välkommen till världen, Mala.
Från och med nu kommer Mala att möta många hinder.
På bara ett år måste hon lära sig allt hon behöver för att överleva.
Och hennes chanser är inte goda.
Bara en av fem ungar når sin första födelsedag.
För det här paradiset hemsöks av faror.
Svarta skogen.
Den omger dalen.
Härjad av skogsbränder, så att bara de största träden kvarstår.
De brända resterna av en före detta blomstrande miljö.
Kängururna går inte hit.
För här bor deras största fiende.
Dingoflocken.
Migaloo har lett flocken i åratal.
Han är familjens bästa jägare.
Hans son är en ung, svart dingo vid namn Miro,
som föddes samtidigt som Mala förra vintern.
Miro har övat sig på att jaga.
Det är dags att visa vad han kan.
Lowanna har upplevt detta många gånger tidigare.
Hon är en erfaren mor
och flyr inte med Mala om inte jakten når dem.
Panik kan vara dödlig.
Miro är fortfarande oerfaren.
Han lär sig att vuxna kängurur kan springa ifrån och överlista en dingo.
Han borde leta efter nåt långsammare och mer sårbart.
Som en unge.
Eller en hona som bär en unge i pungen.
Nu har han chansen.
Honan är tyngd av en unge som är större än Mala.
Men hon har mycket att kämpa för.
I den här farten är det väldigt svårt för honan att hålla kvar ungen.
Miro är inte tillräckligt fokuserad.
Han är oerfaren och blir lätt distraherad.
Och det märks.
Miro måste lära sig att klara sig själv.
Han har ont om tid.
Miro ska så småningom lämna flocken och bilda en egen familj.
När det är dags måste han vara en bättre jägare.
Ungen som kom undan har tur som lever.
Det är en viktig läxa för Mala.
Lowannas pung är inte längre en säker fristad.
Det är sommar i dalen.
Dagarna är långa. Gräset är långt och gyllene.
Spindlar flyger i skira spindeltrådar
och täcker landskapet i en silkeslen slöja.
Det var en månad sen Mala tog sina första, prövande steg ur pungen.
Hon har nu en vacker, ljusgrå päls, precis som sin mamma.
Mala har fötts i en kängurufamilj som kallas en flock.
Hon är den minsta ungen och lär sig fortfarande vem som är vem.
Var och en av hennes släktingar
har sin egen unika personlighet.
Kängurur kommunicerar med varandra genom kluckande ljud och grymtningar.
Bamir, den största hanen i dalen, och Malas far, är flockens kung.
En reva i vänstra örat är ett ärr efter kampen om tronen.
Som kung är Bamir den enda som får uppvakta damerna öppet.
När han går förbi
måste de andra hanarna huka sig och hosta för att visa respekt.
Och han påminner dem gärna om vem som bestämmer.
I flockens utkant finns en livlig, brun unge som heter Buru.
Buru föddes ungefär samtidigt som Mala och är en äventyrare.
Medan Mala har dröjt sig kvar i pungen
har han varit ute och utforskat världen.
Och han har redan lärt sig det här med att hoppa.
Problemet är att Buru bara har en hastighet.
Full fart framåt.
Mala skulle vara i pungen jämt om det gick,
men så lär man sig inget.
En känguru som inte kan hoppa är en känguru som inte kan undfly faran.
Flocken har många grannar i dalen.
Både vänner och fiender.
Vem kan Mala lita på?
Under marken i dalen finns nån som kängururna inte vill störa.
Det här är vombaten Warren.
Kvarterets surgubbe.
Efter dagens morgonkliande är det dags för Warren att börja jobba.
Som alla vombater bor Warren ensam.
Och han skyddar sin lilla jordbit noga.
Warren tolererar inte inkräktare.
Så idag får han det besvärligt.
En inkräktare tar sig in på hans område…
…och äter Warrens gräs.
Han beter sig som om allt är hans.
Vilken skymf.
Warren måste visa uppkomlingen vem som bestämmer.
Man måste tycka synd om Warren.
Alla har inte en familj som tar hand om dem.
Som skyddar dem.
I middagssolen stiger temperaturen.
Kängururna slickar armarna för att svalka sig.
Och sen är det dags att slappna av.
Men kängururna sover bara ett par minuter i taget
och lyssnar alltid efter fara.
Mala lär sig betydelsen av olika ljud.
En dal full av sång
signalerar att allt är bra.
Men ett skrik är en varning.
En kilstjärtsörn.
Den här har fångat en kanin.
Med ett vingspann på över 2,10 meter kan de attackera en vuxen känguru.
Buru har inte ens märkt nåt.
Och örnen är på jakt.
Från de termiska uppvindarna högt i skyn letar den efter ett byte.
En oerfaren unge skulle vara en enkel måltid.
Lyckligtvis är det få saker som undgår grannpatrullen.
För att skydda reviret kommer skatorna och korparna att jaga ut örnen ur dalen.
Mala har sett hur viktigt det är att lyssna på världen omkring henne.
Nästa gång får Buru kanske ingen andra chans.
Under de långa sommardagarna
fylls luften med svärmar av bitande insekter.
I miljontal.
Det kan driva en känguru till vansinne.
Mala kan inte lista ut hur man undviker de små rackarna.
Men det finns en liten varelse som kan hjälpa kängururna.
Hälsa på ärlan Willie.
En god bevingad insekt är oemotståndlig för Willie.
De är svåra att fånga,
men Willie har ett litet trick.
När kängururna rör sig…
…skrämmer de upp insekterna.
Willie hoppar från känguru till känguru och slår till i rätt stund.
När det gäller ohyrebekämpning…
…har Mala hittat en ny bästa vän.
Hösten närmar sig.
Dagarna börjar bli kortare.
När natten faller, visar sig en ny, spektakulär värld.
I månskenet är dalen en gobeläng av underliga, nya syner och ljud.
Mala börjar förstå tillvarons regler.
Och dess faror.
Men det finns fortfarande så mycket att upptäcka.
Det räcker för att även en nervös unge ska bli lite äventyrlig.
En ny syn framträder inför Mala.
Glödande svampar slår ut till magiska paraplyer.
Det här är en skog som lyser upp av liv.
Gömda i de djupaste grottorna
skimrar lysmaskar i mörkret.
Ett hav av tusen blinkande facklor.
Var och en skapar sitt eget ljus.
Medan nåt ännu underligare syns djupt inne i skogen.
Månskenet förvandlar landskapet.
Och många av dess varelser.
Fjäll, päls och fjädrar absorberar ultraviolett ljus
och skapar livfulla, nya nyanser.
Ett rosa stänk på pungmårdens bröst.
Eller en kakadua med neonfärgad tuppkam.
Detta ovanliga fenomen
finns i överflöd bara i skogen som omger Malas dal.
I gryningen är Mala som en helt ny unge.
Hon har äntligen hittat fotfästet
och självförtroendet att njuta av världen utanför mammans pung.
Det här är bara första steget.
Om bara ett halvår ska hon klara sig själv.
Det finns så mycket att lära sig.
När hösten kommer försvinner sommarens uttröttande, heta dagar.
Buru kan inte sluta stirra på det nya fenomenet som kallas dimma.
Förändringen ligger i luften.
Det kalla vädret signalerar att boxningssäsongen börjat.
Och Buru vill gärna vara med.
Det finns flera manövrar att bemästra.
Fasthållning av huvudet.
Brottning.
Och kamp med extremt vassa klor.
Men en kängurus ultimata vapen är det svåraste att bemästra.
Deras kraftfulla sparkar kan knäcka ben.
Buru upptäcker att sparkar kräver styrka och balans.
Vid den här åldern övar Buru bara på sina färdigheter.
Men en dag måste han lämna flocken och slåss för att bli en dominerande hane.
Kung Bamir gjorde en gång samma resa…
…efter år av boxning för att nå toppen.
Nu slåss han bara om nån är djärv nog att utmana kungen.
Och det finns nån, en yngling på uppgång,
som anser att kronan borde vara hans.
Han beter sig i alla fall så kring damerna.
Han heter Doan.
Bamirs styva benföring är känguruspråk för "passa dig".
Om Doan inte ger sig,
måste Bamir slåss mot honom.
Och Buru sitter på första parkett.
Bamir testar en fasthållning, men kan inte fälla Doan till marken.
Han försöker igen.
En svår felberäkning,
men det är inte över än.
Ett pinsamt misstag av Doan sätter i stort sett stopp för kampen.
Bamir firar segern.
Kronan förblir i hans ägo så länge.
Det har gått tre månader sen Mala kom ut i världen.
Hon har vuxit ur pungen.
Mala lär sig de bästa vägarna och genvägarna
som korsat dalen i tusentals år.
När de når toppen av en kulle lär Lowanna Mala att stanna, titta och lyssna.
Om en känguru lyssnar noga
kan en varning viska mellan träden.
En doft kan föras med vinden.
Ett ljud djupt inne i skogen.
De kommer.
Mala trasslas in i jaktens panik.
Hon skiljs från Lowanna.
Hon är vilse.
Efter sitt tidigare misslyckande måste Miro verkligen göra rätt nu.
Med så många kängurur på flykt är det svårt för honom att välja ett mål.
En känguru har valt att inte springa.
Flockens kung, Bamir, står kvar.
En så stor känguru kan utdela en dödlig spark.
Den sandfärgade dingon tar en stor risk.
Hon behöver resten av flocken,
men förstärkningen finns nån annanstans.
Miro verkar ha gjort ännu ett dåligt val,
en vuxen hona.
Han kunde knappt ha valt ett svårare byte.
Än en gång har Miro utmanövrerats.
Mala har också begått ett dyrt misstag.
De andra honorna har sina egna ungar att ta hand om.
Malas enda hopp är att följa ljud och doft tillbaka till Lowanna.
Det enda en unge verkligen behöver är hennes mamma.
Och dingoflocken är fortfarande på jakt.
Bamir har hållit stånd.
Men nu följer flocken den sandfärgade dingons rop.
Tillsammans omringar de Bamir.
Dingoer ger sig sällan på de största kängururna.
Men inte ens den store Bamir kan fortsätta slåss för alltid.
Flocken har förlorat sin kung.
Mala har fortfarande inte hittat sin mor.
Hon letar…
…och letar.
Och så, äntligen…
…en bekant doft.
Den här gången är det verkligen hon.
Kall luft, fångad av de omgivande bergen, samlas i dalen.
Marken börjar frysa.
När vintern kommer har Bamirs död lämnat dalen utan kung.
Flocken är instabil.
Malas värld är i uppror, på flera sätt.
En ny unge växer i Lowannas pung.
Mala är storasyster.
Men Lowannas mjölk räcker inte längre.
Det är dålig timing för Mala.
Vinterfrosten genomborrar löven och till och med gräsets celler.
De klyvs från insidan.
I den bittra kylan blir maten knapp.
Och gräset Mala tvingas äta innehåller inte mycket näring.
Många ungar dör under vintern.
För dingoer är de enkla måltider.
Flocken har många fler munnar att mätta.
En ny generation krigare.
De här valparna är redo att jaga till våren,
när de flesta nya känguruungarna kryper ur pungen.
Men nån saknas.
Miro är inte längre välkommen i flocken.
För första gången är han ensam.
Efter de nya valparnas ankomst har Miro tvingats bort.
Utan familjens stöd är hans framtid osäker.
Och vintern är långt ifrån över.
Djup snö täcker bergen runt Malas dal varje år.
Dalen är vanligtvis skyddad från det värsta vädret,
men jordens klimat blir allt mer oförutsägbart.
Flocken är fast i en snöstorm.
Även den store Doan tvingas söka skydd.
Mala behöver all sin beslutsamhet för att överleva till våren.
Flocken försöker bara överleva tills vintern är över.
Våren kommer.
Mala har klarat sin första vinter.
Det är åtta månader sen hon lämnade pungen och hon blir mer och mer självständig.
Hennes lillasyster Dura tar nu all Lowannas uppmärksamhet.
Buru ser mer och mer ut som en mogen ung hane.
Han nöjer sig inte med att boxas med mamma,
utan sparkas med de andra unga hanarna.
Flocken har all mat de behöver.
Det är ett smörgåsbord av godsaker
som kräver väldigt lite ansträngning.
Men Mala upptäcker att det varmare vädret leder till klåda.
Den tjocka vinterpälsen måste fällas.
Ingen i flocken slipper undan vårens makeover.
Ärlan Willie, som alltid är opportunist,
tar chansen att samla byggmaterial till sitt bo.
Det är gjort av sammanflätat gräs och spindelnät,
och lite mjuk päls får det att kännas ännu mer hemtrevligt.
En hona har redan uppmärksammat det.
Snart kan Willie ha en familj att ta hand om.
Doan tänker också på uppvaktning.
Han har väntat länge på den här stunden.
Men när Bamir är borta och tronen är ledig finns det många friare att tävla med.
En av de unga honorna är brunstig.
Doan är den första som uppvaktar henne.
Men honan är inte redo att stadga sig.
Hon promenerar genom dalen för att visa upp sig.
Ifall det finns en större, mer attraktiv hane i närheten.
Doan kommer att utmanas.
Andra hanar tror sig också ha goda chanser och ger sig in i kampen.
Det här kallas för ett parningståg.
Honan väljer hanen som kan kontrollera tåget.
Om Doan kan hålla sig i spetsen
kan det här vara hans tillfälle att etablera sig som flockens kung.
Eftersom topplaceringen står på spel har alla dalens hanar dykt upp.
Med alla honans vändningar skiftar hanarnas ledning om och om igen.
Det börjar hetta till.
Honan tar sin tillflykt till stenarna.
Doan är utmattad, men insatserna är för höga.
Han börjar slå ner motståndet.
De yngre hanarna gör det hela till ett slagsmål.
Och honan är fast besluten
att inte para sig med nån av de unga uppkomlingarna.
Så hon flyr listigt.
Men Doan går inte tomhänt därifrån.
Efter dagens prestation är kronan hans.
En dag är det Malas tur att delta i ritualerna.
Buru börjar ännu snabbare.
Vuxenvärlden lockar.
Snart kommer Buru att lämna dalen.
Precis som unga hanar gör.
Hela dalen börjar komma i vårstämning.
En tid av kärlek och nytt liv.
Men Warren har fortfarande hög beredskap.
Det har inte kommit fler inkräktare.
Men man kan aldrig vara för vaksam.
Oj då.
Nu blir det problem.
Ingen fara.
Warren är mer än förberedd.
Han har övat sig. Han vet vad han ska göra.
Vänta.
Den här grästjuven verkar annorlunda.
Kan det vara…
Åh, jösses!
Det är en vombathona.
Livet är fullt av överraskningar.
Kvarterets surgubbe har hittat äkta kärlek.
Och nu är det Mala som är ensam, utan sin mammas skydd.
För första gången i sitt unga liv måste hon klara sig på egen hand.
Miro har varit borta från flocken och ensam i tre månader.
Han har ingen förstärkning med sig.
Han har inte råd att fortsätta göra misstag.
För Miro och Mala har hela det senaste året lett hit.
Nu är Mala och Miro ensamma.
Miro är helt fokuserad.
Mala pressas till sitt yttersta.
Det finns inga högre insatser än duellerna mellan jägare och byte.
Miro drevs av primaldriften hunger.
Men Mala drevs av nåt mycket djupare.
Viljan att leva.
Det gick inte som Miro ville idag.
Men med uthållighet och beslutsamhet kommer han att bli en stor jägare.
Precis som sin far.
Mala har övervunnit oddsen och nått en viktig milstolpe.
Det första hela året utanför pungen.
Årets nya ungar har kommit fram och tar sina första, trevande hopp,
precis som Mala gjorde.
Det känns som en evighet sen.
En dag ska Mala lära sina egna ungar allt hon kan.
Kängururnas ritualer och vanor, som varit oförändrade i eoner.
I denna hemliga dal, fylld av under och magi.
Undertexter: Villemo Linngård Oksanen