Downloaded from YTS.MX
FX PRÆSENTERER
Official YIFY movies site: YTS.MX
KATE BERLANT
I
Wow!
Okay. Godt.
Gør ikke jer selv mere til grin. Jeres forventninger.
Knust. Jeg er absolut knust, invalideret på alle måder.
Jeg flytter den her, fordi jeg er så slank, at jeg forsvinder bag den...
og så tænker I: "Er det Kate eller er det Kate?"
"Hvem skal jeg se på. Komikeren eller mikrofonstativet?"
Kameraerne.
Stor aften for mig. Virkelig stor.
Der er et kamera. Der er et kamera.
De er overalt. De kan se jer. Vi kan se dem.
I sagens natur et falsk øjeblik, ikke? Det er skræmmende. De filmer.
De filmer faktisk ikke. OK, det gør de...
Er kameraet egentlig kvindefjendsk?
Føler jeg mig angrebet?
Det er meget... Selv sproget.
I ved, "Vi skyder hende. Vi skød hende."
"Vi fik hende. Vi har hende."
Er det skræmmende? Ja.
Er det, jeg gør, modigt? Ja...Absolut.
Jeg blev selvfølgelig tvunget ind i stand up, da jeg var meget ung
på grund af min knoglestruktur.
Jeg valgte at blive på grund af den direkte kontakt.
Jeg kan række ud, faktisk--
Jeg ændrer liv. Hun græder. Det er mig, søde.
Ja, du kan røre. Meget sødt. Det var meget sødt.
Hun så på mig, og var nærmest,
"Jeg voksede op med dig derhjemme. Hvordan...er jeg i min stue?
Hvad sker der?"
Hendes ven sagde: "Gør det, skat."
Hun sagde: "Okay, hvis du siger det." Det var meget sødt.
Det er et fantastisk øjeblik at være på toppen.
At have en direkte fysisk relation...
udover den følelsesmæssige relation...
Efter et minut...hvad så? Jeg tæller ikke. Gør I?
Men...
Forpustet af den fysiske stand up, jeg lige lavede.
En ting ved mig er afgørende. Jeg laver primært stand up,
for at bearbejde det overvældende privilegium i min barndom,
ungdom og nu voksenlivet. Hvis I kan forestille jer,
at vokse op, næsten kollapse under vægten af ressourcer.
Så mange, at ens måde at gå på bliver påvirket.
Forestil jer mine forældre, så kærlige.
"Du er noget særligt. Vi elsker dig." De er ikke engang skilt.
Med alt det der tynger dig ned,
er det endda svært at finde overskud til at gå i Zara.
Og nogle gange er Zara lukket.
Det er faktisk første gang, jeg ikke optræder for børn.
Jeg plejer at optræde mellem to og fire.
Det er virkelig der, jeg trives.
Og I ved, jeg laver en masse...
♪ mandag, tirsdag, onsdag, torsdag, fredag, lørdag ♪
♪ Hvor er mine støvler? ♪
Støvlerne er væk, og så går vi på jagt efter støvlerne.
Det er rigtig sjovt, men i aften tænkte jeg...
"Nej, nej, nej. Jeg vil lave noget for voksne."
Jeg vil være mere verbal.
Lave noget voksenagtigt.
Det er svært ikke at have været påvirket komisk overhovedet.
Jeg vil sige, at min inspiration kommer fra keramik,
omgang med Jordens råmaterialer,
og... små portioner granola.
Portioner af granola, der er lavet i så små mængder,
at de aktivt modstår kapitalismen.
Og Carlin.
Jeg ved, at jeg oser af østkyst-intellekt,
men jeg er faktisk fra Los Angeles.
Er der andre født og opvokset i LA? Jeg er den eneste!
Det er underligt at være den eneste, men også utroligt.
I ved, når folk siger,
"Hollywood, det er en papirby fyldt med papirfolk."
Men den er så virkelig, synes jeg.
Hvis I er herfra, ved I, hvad vi gør med vores familier.
Vi går ned til havnen hver morgen, fordi det virkelig er en...
Det er en import-eksport by.
I vil se familier ved daggry,
som ser det importerede komme ind og det eksporterede tage af sted.
Det skaber en smuk handelskoreografi.
Det er virkelig spændende, og jeg græder hver gang, jeg ser det.
Det er følelsesladet.
Jeg elsker det her. Her er skønt.
Jeg går ofte rundt, og det er så frodigt.
Som om jeg er i Mexico. "Det er du. Det er en uægte grænse."
Håber ikke, at der er nogle betjente her.
Det kan jeg lide. Det kan kun blive godt.
Det vil være samfundsomvæltende,
hvis jeg tog det ud på gaden,
og så var I stadig her og vidste ikke...
"Hun er i San Diego. Hun krydsede lige grænsen til Pomona City."
Jeg kender ikke til de forskellige byer.
Vejkort...nej tak. Det skræmmer mig,
at se folk gå i kortbutikken.
"Kort til én!" Og de medbringer det...
"Det her er, hvad vi tilbeder i dette hus."
Hvem har lavet dine kort? Hvem står bag?
Dødstille. Alle er ligeglade. Det er det, jeg gør her.
Jeg er faktisk udsendt af regeringen.
For at oplyse kulturens mørke hjørner.
"Hvem laver dine kort? Du ved det ikke?
Nu får du det at vide." Men så uudgrundelig rædsel:
Jeg ved det heller ikke.
Jeg ved ikke engang, hvilken dag det er.
- Hvilken dag er det? - Ved det ikke! Jeg er kunstner!
Jeg følger tidevandet.
Nogle gange er det svært at være den eneste kunstner.
Undskyld, den eneste sande kunstner i rummet.
Jeg kontrollerer også latteren i aften.
Bare så I ved det.
Lidt mindre her og der.
Du var for sent på den, hvem end du er, for sent på den.
To uger til den regionale turnering. Vi er på den!
"Vi vil ikke øve."
Der bliver mange triste ansigter på parkeringspladsen bagefter.
Det er bare det, jeg vil sige.
Tak for...for det her.
For at give mig et sikkert sted at komme til mig selv i aften.
Mit arbejde er baseret udholdenhed. Det handler om, at I udholder mig.
Så det her... Ja, det betyder bare meget.
Jeg er synsk, så er dit navn ligesom...Christine?
Okay, fint nok.
Det er fint. Er der en Christine tilstede?
Energien fortager en direkte overførsel.
Er der overhovedet en Christine i nærheden?
Det er da uheldigt.
Ledelsen vil ikke kunne lide det.
Spejlet, I ved, det er bare ret interessant
at optræde foran et spejl. Jeg er et spejl for jer.
For jeres frygt, ønsker, angst, ikke?
I er mit spejl, som mit publikum.
Jeg ser på jer, og er sådan, "jeg er Messias."
I ved, det er meget...
eller en messiasfigur, så der sker en hel del her.
Der er faktisk tre spejle i rummet.
I forstår den om en uge. Ring til mig, okay.
Spejlet er også oprindelsen til historien,
filmen, biografens byggesten.
Underholdning. Dens oprindelse er lige her.
Den første underholdning, selvfølgelig, hulekvinden,
eller hulepersonen, der kigger ned i floden.
"Hvem er det?"Glæden over ens spejlbillede. Slår floden.
Indser det, "åh!" Og så krusningerne.
Levende billeder, ikke sandt.
Så det er floden, refleksionen,
og så Sams Bar . Det ville være det næste i rækken.
Og så mig. Det er underholdningens udvikling.
Jeg forsømmer den her side. Jeg er så frontal. Så vestlig.
Jeg er så amerikansk.
Jeg vil se det hele!
Andre måder at leve på. Som at få klippet mit hår derhjemme.
Den slags ting, som jeg ikke udforsker.
Jeg er sådan "Åh mand. Er der udsalg?"
Hvorfor kan jeg ikke være mere "Gør-det-selv derhjemme."
Det er noget, jeg forsømmer.
Gør-det-selv derhjemme.
Jeg vil arbejde på det.
Undskyld, at jeg prøver at finde på noget i nuet.
Jeg vender tilbage til "A"-materialet.
For ti år siden var der ingenting.
Jeg vil egentlig gerne...
Kan jeg få et spotlight? Jeg vil gerne mærke, hvordan det føles.
For hele dramaets skyld.
Kan I se det? Hvordan er det? Og det her? Er jeg i det?
Det er svært at modtage.
Er det ikke vildt?
At være i det, føle det, det frembringer "Åh, nej."
Det ved I.
Jeg kunne gå dertil, hvor jeg ikke ved noget.
Jeg ved ikke noget mere. Jeg ved det ikke.
Det føles godt. "Jeg ved det ikke."
Det føles godt at nå dertil, for ofte skal du...
"Jeg har papirerne lige her." Men indeni, ved jeg det ikke.
Jeg tror, at vi som kvinder frygter vores sande fortræffelighed.
Vi har lært at frygte det tidligt.
Jeg spekulerer på, om mine træk er for Hasidiske i dette lys,
eller kan jeg passere som italiensk? Jeg undrer mig. Ved det ikke.
Kan ikke helt se det.
Makeuppen.
Jeg mener i øvrigt, at kvinder har 100% ret til at stjæle kosmetik.
Laver I sjov med mig?
Vi er tvunget ind i et system,
hvor vi skal betale for cremer, puddere og lotions.
Vi betaler for vores egen subjektivitet. Og hvis du ikke gør det...
Hvis du ikke gør det, vil staten ikke anerkende dig,
og du kan ikke få et job.
Jeg skal optegne konturerne om min næse, for at få et banklån.
Jeg vil ikke gøre det.
Den læbestift, jeg har på,
hedder faktisk Scarlet Empress,
så volden er virkelig uendelig,
Den koster $30. Hvis du altså betaler for den.
Jeg går i øvrigt ikke ind for
at stjæle fra små virksomheder.
Jeg mener store virksomheder,
der regner tyveri med i deres årlige budget.
Men hav det sjovt. Hvis du trygt kan gøre det, så hav det sjovt.
Jeg var på vej til en skuffende massage.
Jeg tror på, at jeg vil se en kvinde blive præsident
i min levetid. Det er cool, at I ikke klapper.
Det synes jeg er fedt. Det er smart, ved I.
Det er ikke nedladende. I er ikke som... ♪ Who run the world? Girls! ♪
Det er bare meget virkeligt. I er sådan "Det er på tide,
Vi forventer det." Så jeg tror, at jeg vil opleve det.
For at USA skal vælge en kvindelig præsident,
skal hun enten være
hyperseksualiseret, nærmest pornografisk feminiseret,
så hun vinder og med det samme er sådan...
"Åh nej!"
Kommer ind i Det ovale rum, taber ting,
"Jeg er en billig tøs. Undskyld."
Eller hun bliver nødt til at være så afseksualiseret,
at hun reelt bare er et enhjulet køleskab med et enkelt øje.
Sådan er det!
Jeg kan bare ikke se, at USA kun vælger en kvinde.
Bare en kvinde i bukser,
"Jeg tror på, at folk har ret til at leve med værdighed." Nej.
Jeg kan ikke se det. For at opsummere,
det enten hyperseksualisering eller afseksualisering
bare så det er klart for alle.
Jeg vil være klar. Jeg vil have køleskabet.
Jeg vil dø for køleskabet.
Jeg går på museer.
Jeg tager bare en eftermiddag.
For at blive inspireret og møde mænd.
Jeg har den her direkte forbindelse til
mit tidligere jeg.
Jeg går altid rundt i gangene
med rokokomalerierne og renæssancen,
og der er altid denne utrolige overflødighedshat.
Hvad skete der? Jeg ville have sagt overflødighedshorn.
Og jeg sagde "hat". "Overflødighedshat--Overflødighedshorn?
Aldrig hørt om det, Kate. Showet er slut."
Og det en professionel. Fordi en anden,
ville aldrig bemærke det! Men mig en lille fejl.
Jeg laver ikke sjov, vi starter forfra. Tro mig.
Museumsdelen, jeg gør det.
Det er ikke det værd, men...
Jeg gør det!
Nogle gange vil I tage på museet,
og se på malerier, smukke overflødighedshorn,
og der er en slagtet kanin, og appelsinskræl.
I kender det. I er en kultiveret gruppe.
Der er altid en pige, der bare svæver lige over overflødighedshornet.
Det er mig, og jeg vil også sige, at jeg nemt kan blive til en mand,
meget nemt, ligner lidt hofnarren,
I ved, med panfløjten.
I ved...
Jeg er her for evigt... er vel det, jeg prøver at sige.
Jeg er ikke rigtig nabopigen. Jeg er døren!
Ved ikke om der nogensinde er sket noget med nogen af jer.
Jeg vil ikke insinuere noget,
men da jeg voksede op i min familie, havde vi ingen hvede
Men vi havde hinanden.
Vi havde et håb om hvede, så på en måde er det næsten, som om vi havde...
-Hvede! - Elsker den her forsamling! Tak.
At føle sig så stærk, så hjulpet
er noget, jeg ikke har følt mig længe.
Men...jeg var her allerede, før I kom.
Voksede lige gulvene.
Jeg grundlagde det her teater.
Eller grundlagde teater, sådan generelt.
I det mindste ses jeg som ansvarlig for at bringe teatret til Vesten,
men mere alvorligt.
Jeg var her alene.
Vi er opdraget til,
at se ensomhed, som et produktivt rum.
Og så var jeg sådan...
"Det er aktivisme."
Hvorfor gå på scenen og arbejde?
Det er nærmest overflødigt.
Men kan nogen give mig en følelse?
Jeg vil stadig spille teater.
-Vrede.
Vrede, er for mig egentlig bare...
Kan jeg få en anden?
-Opfører sig nervøst. -Frygt!
Frygt.
En mere, fordi I beder om det.
Spænding.
Den kan jeg godt lide, spænding.
Spænding er blot, i den mest simple form...
For vi skjuler, hvad vi føler.
Vi viser ikke, hvad vi føler.
En amatør ville sige: "Frygt? Åh, nej!"
Når du er bange,
er du sådan "Jeg er ikke bange". "Lad ham ikke se det."
Det er, hvad det er.
Det var godt. Kunne mærke, at jeg låste derinde.
I praksis tænkte jeg: "Dette er skuespil."
Tilbage på sporet, mens jeg er i spotlightet.
Giv mig et par år.
Ikke flere spotlights! Jeg er ovre det.
Kan vi komme ud? Tak.
Åh, de vil have mere.
Hvad kameraet end har brug for.
Kameraer overalt.
Du ser mig, jeg ser dig. Du siger ja, jeg siger...
Rimer ikke.
Tjekker lige ind. Jeg elsker dig.
Det hjælper at have det anker.
Jeg vil afslutte sætningen her.
At have et anker.
Kun fordi jeg virkelig mærker det.
Flyttede nogen af jer for nylig? Jeg ser Wisconsin.
Wisconsin bliver fremhævet.
Er nogen her fra Wisconsin eller har en relation hertil?
Wisconsin!
Okay.
Michigan.
Er nogen her flyttet for nylig? Jeg har det fint.
Jeg har brug for jer. Slap af.
Jeg har brug for, at I er svage og tillidsfulde.
Gør det på strandpromenaden hver søndag. Jeg har det godt.
Tilbage til Wisconsin.
Fint. Det kan være et andet sted.
Et energiudbrud. Wisconsin?
Fantastisk. Mange tak. Så jeg har ret.
Er du flyttet for nyligt?
Stille. Det kan jeg lide.
Jeg ser en skade. Ikke som min- den er helbredt.
Men har nogen her en venstrevinklet ankel.
Venstrevinklet? Fedt.
Jeg mente venstre ankel.
Det er yderliggående.
Det ligner en plante.
Det er uheldigt. Det ser uægte ud.
- Er det din venstre side? - Ja.
Jeg kan lave en mere ren afslutning.
Godt.
Det føles godt.
Først og fremmest er jeg ked af det.
Det er jeres helbred, mit show.
Ja.
- Er det et brud? - En forstuvning.
-Og i min ankel.
Jaså.
I troede ikke, jeg var synsk?
Venstre ankelforstuvning.
Jeg får en fornemmelse af, at det ikke er sportsrelateret.
Det var det.
Jeg mener, det er det altid.
Du dyrker sport, din krop er i bevægelse.
-Jeg er ikke en sporty person. -Ja, ja, ja.
-Hvad spillede du? -Jeg var til spinning.
Lad det være lektien. De vil tage dine penge.
De vil ødelægge din familie,
og dit omdømme.
-Var du i city? -Jeg var i Eagle Rock.
Ja.
Jeg har altid sagt, at city er heroppe.
Du vil bemærke, at jeg lige nu er i centrum.
Og selv når jeg er uptown...
Hov, snublede næsten, og ingen kom for at hjælpe.
Skræmmende.
Ingen rakte hånden op.
"Lad mig hjælpe.
Lad mig hjælpe dig."
I stedet: "Arbejd, arbejd, arbejd!
Jeg er alene heroppe.
Tak fordi I minder mig om det.
Ledningen repræsenterer en slags medier.
Den slynger sig om mig.
Medier kannibaliserer den kvindelige form på.
Bemærk, hvordan den slynger sig.
"Fortæl din historie, men på mine præmisser."
40 minutter lige her.
Utroligt det ikke påvirker lyden!
Det er virkelig...ingeniørarbejde.
Det er derfor, vi går i krig.
Jeg vil kæmpe for den.
Jeg vil kæmpe for mit land med den.
Tilbage til ankelskaden.
- Er dit navn Rachel? -Nej.
Kan du forestille dig det?
Har du...
en hund?
-Jeg vil gerne have en hund. -Det er det, jeg fornemmer, trangen.
Det sidste jeg vil sige, måske. Det er mit show.
Jeg ser søstre. Har du søstre?
-Jeg har en yngre søster. -Du er den anden søster.
Jeg ser søstre. Det er dig og din lillesøster.
Jeg er faktisk enebarn.
Bare grin. Her har I et.
Hvis I ikke ved det, er et enebarn...
en person uden brødre og, rigtigt, uden søstre.
Det plejede at gøre mig ked af det, men nu ved jeg,
det er en gave. Jeg lever uden vægten...
af den seksuelle spænding, som findes blandt søskende.
Når sandheden går op for folk og de gør korsets tegn.
Det kan jeg lide at se.
Det er i øvrigt okay. Du er helt normal.
Institutioner der er sådan "Sex eksisterer ikke her"
så er det fordi, det gør.
Hvis jeg havde en bror, glem det.
Glem det.
Kan jeg ikke forestille mig.
At få et glimt af ham i boksershorts om morgenen...
Før skole.
Lange bilture med familien, ingen andre at tale med.
At blive forelsket på den måde, det er nemt.
At blive løftet op: "Åh, Josh, læg mig ned! Stop!
Du rev min trøje i stykker. Jeg skal bruge din.
Hvad kan jeg ellers have på til frokosten?"
"Mor og far kommer først hjem om en time.
Bare giv mig din skjorte."
Jeg er jaloux.
Jeg tager emner op og...
er I utilpasse, så vid, at det er der en grund til.
Derfor sender de ikke showet live.
De vil ikke streame det i radioen, lige nu.
Hvorfor det? Fordi folk kører.
De hører min stemme.
"Jeg har et valg" Kører af vejen.
Meget er på spil.
Der er kameraer.
De holder øje.
Jeg er ret sikker på, jeg bliver overvåget i badet,
så jeg siger bare: "Jeg ved det!"
Jeg vil have, at dem, der overvåger mig, skal sige: "Hun ser os!"
Jeg vil føle det.
Jeg vil føle det, er det en forbrydelse,
så tag mig med til biskoppens gård.
Jeg vil tilbage til biskoppens gård.
Kæmpe tema om biskoppens gård dukker op.
Utroligt at mærke det, og røre rigtigt ved det...
og vide, det er der, jeg hører til.
Det kunne jeg ikke planlægge...
derfor, jeg er spændt på at præsentere jer for,
biskoppen. Kom ud!
Redigeringen vil det være enorm.
Vi vil photoshoppe biskoppen ind,
Folk derhjemme? "Åh!"
Undskyld jeg vil tjene penge. Folk elsker biskoppen.
Tid til at pakke sammen.
Terapi, start med det nu.
Er min terapeut her? Christina?
Man ved aldrig.
Er I ikke nysgerrige på, hvad jeg laver.
Når folk siger, de ikke går i terapi, er jeg sådan...
Du kan synge karaoke for evigt.
Åh nej.
Dine venner og familie ser, hvad karaoke er for dig.
Så...
Sex.
Jeg er ikke overbevist.
Har det overhovedet magt til at ændre noget?
Jeg ved det ikke.
Ikke for at prale, men jeg fik nok mit livs bedste sex for nylig
Halvanden time senere var jeg rasende på Bank of America.
Den dag blev intet ændret.
Jeg kan ikke lide den myte, der brutalt deles af medierne.
At sex er der, hvor du endelig...
er i stand til at flygte fra din personligheds fængsel.
Det er, når din maske endelig falder.
Min maske har aldrig været strammere end under sex.
Det er absolut...
Tro mig, jeg har prøvet at...
Jeg har prøvet, men den har ikke rykket sig.
Jeg mener det virkelig.
Jeg tror, at den eneste gang, vi virkelig...
bliver løsladt fra vores personligheds fængsel...
den eneste gang, hvor masken faktisk falder,
er, når vi kaster op.
Råheden, det dyriske, det er det tidspunkt i dit liv...
når din smag for kunst, din sjove telefonsvarer,
dine bevilligede penge er irrelevante.
Det er også det eneste tidspunkt, du ikke får reklamer.
Sådan er det.
Tro mig, de finder en måde.
De kommer ind på toilettet, hvis de kan.
Jeg elsker jeres grin.
Når jeg lytter, hører jeg børn.
Hører små børn sige: "Hvor er min far?"
Jeg mener...
Nogle gange, når jeg er heroppe...
"Hvor er vores fædre?" Det er vanvittigt.
Ved I, at I bliver født med jeres æg?
Jeg prøver igen.
Hvis du er en, der har æg, er du født med dem.
De udviklede sig ikke i puberteten.
Kan nogen bekræfte det? Det gjorde mig paf.
Hvad betyder det?
At din mor, den dag hun blev født,
da var du allerede inde i hende.
Potentialet for dig var der allerede.
Græder, græder, græder...
Det jeg prøver at sige er, at vi alle var
marineret i vores mors raseri, fra den dag hun blev født.
Og i hendes mors raseri og hendes mor...
Vi er et sammensurium af raseri fra alle kvinder, der kom før os.
Det er en intergenerations ragout.
Det er fortjent, og har været meget nyttig for mig...
fordi ud af ingenting...
Er jeg sådan "Jeg vil knuse glas,"
Og jeg tænker, hvor kommer den vrede fra?
Det føles ikke som om den er min, og det har været nyttigt...
at det slet ikke er min.
Det er min bedstemor i Spanien...
Det er hende, den tilhører. Slip dig selv fri.
Ær det, men skub på.
Jeg har ikke børn endnu, men min datter er lige nu...
"Mor, hvad laver du deroppe? Jeg kan mærke det."
"Elsker dig, skat. Måske ser vi det her sammen med far en dag."
I har nok læst, at jeg stopper mine bluser indenfor bukserne.
Det føles godt.
Stopper den indenfor og straks er det...
som om jeg har børn.
Jeg føler mig effektiv.
Jeg har alt, hvad jeg har brug for.
Går ud med blusen stoppet ned.
Der er alle de her børn,
"Kom nu. Vi skal afsted. Vi skal ind i bilen.
Kan du fortælle mig det i bilen?
Fantastisk." Det er min mand.
"Okay. Kunne have brugt den information før.
Jeg vil være ærlig.
Hvordan kan jeg gøre det nu? Jeg spørger bare.
Hvordan kan jeg gøre det?
Nej, jeg spurgte dig i går.
Du sagde nej, nu siger du ja.
Okay, sig farvel til far.
Okay, ringer til dig senere. Farvel."
Det er nabokvinden...
som jeg føler mig mere forbundet med end min mand.
Alt det, med kun en smule fantasi.
Jeg vil have jer væk fra jeres pladser.
Okay.
Har ingen beskeder.
Kan I huske hende?
I ved, hvad det betyder.
Vi er nået til sidste del af showet.
Det er sørgeligt.
Jeg er en nørd og plejer at tage min egen mikrofon med,
fordi jeg elsker at være...
Det er godt!
Vi er klar. Vi er klar.
Livet er kanel i vinden.
Det er bare... det er væk.
I er bare der, tilbage, og forbander luften,
"Der var krydderi her engang."
Det er alt, hvad det er.
Det er svært at indrømme, men livet er kort.
Livet er kort.
Skriv det ned. Vi filmer.
"Skat?" Min mand. "Skriv ned at 'Livet er kort'.
Livet er kort. Lev højlydt.
Skriv det ned."
Han er jaloux over det, jeg laver.
Det er sandt, at det her kunne være...
Okay.
Det her er mig, der slutter officielt.
Folk tæt på mig ved, jeg hader at forlade scenen.
Det vil ikke gå godt.
Det vil ikke gå glat.
men vi får jer i land.
Vi får jer i land i Des Moines.
Nogen her i aften har samme grin...
som en, der har bedraget mig...
Nu er du stille, ikke? Typisk.
I ser alle smukke ud.
Da vi startede showet, var I alle sådan...
"Åh, realkreditlånet, realkreditlånet."
Nu er I afslappede. Så åbne.
Det er noget særligt. Undskyld. Hallo?
Ja!
Jeg er på arbejde. Hvorfor?
Okay.
30 minutter.
Det går rigtig godt.
Hvordan har hun det? Jeg sagde, "hvordan har hun det?"
Kan hun ikke finde det?
Bed hende se under sengen.
Fantastisk. Jeg må gå.
Jeg elsker også dig. Okay. Farvel.
Det er jeg ked af. Det er så uhøfligt.
Jeg ville ikke være en af dem, der tager opkald på scenen.
Super uhøfligt, men der er en fyr, jeg har kendt i et stykke tid,
Han fortalte mig, at han elsker mig, så jeg er sådan...
Murene. Skørt.
Straks. "Nu kan jeg ikke stole på nogen".
Vi har det der solide grundlag af tillid...
Han er min advokat, så jeg føler, at det har vi.
Men...
Jeg smiler, når jeg tænker på, hvor tilfredsstillende mit privatliv er.
Det er vanvittigt. Det her er fantastisk.
Jeg elsker at kunne gøre dette. Skabe forbindelser.
Men så går jeg hjem til mine drenge...
Jeg har syv sønner...
de er 4, 6, 2, 8, 9, 12 og to dage.
Så jeg har hænderne fulde.
Så jeg må hjem...
Kan jeg ikke tænke på min familie et øjeblik?
Undskyld! Jeg går helt sikkert tilbage til tidsplanen.
Jesus Kristus!
Den her aften har været et helvede for mig.
Hvis nogen skulle have interesse!
Helt fra starten. Tik-tak! "Kom til sagen, tøs!"
Jeg har kunnet mærke det.
Jeg bliver færdig og du kan vende tilbage til dit perfekte liv.
Jesus Kristus.
I betalte for at se mig.
Men jeg er særlingen. Forstået!
I glor på mig, men det er mig, der har en skrue løs.
Forstået.
Nej, det er ikke fedt at råbe af jer.
Jeg er ked af at tage afsted, for indtil i aften, jeg--
Jeg vidste ikke, hvad familie var.
Jeg mener det. Jeg har altid set i bøger og tv-film...
den her familie. De her glade, smilende mennesker.
og jeg bankede på glasset.
"Lad mig komme ind!" Det kunne jeg aldrig.
I aften er første gang, jeg har følt at jeg har siddet...
ved spisebordet med jer alle.
Derfor er det svært for mig at tage afsted.
Men jeg er nødt til at gå.
Jeg sælger tanktops og ting udenfor...
Det skal jeg tilbage til. Alt godt må ende.
Skriv det ned, skat!
Jeg vil vise mit glade ansigt.
Vi fortsætter med showet.
Det er et show og der ligger meget pres på mig.
Glem det ikke i aften.
Farvel.
Bliver jeg nødt til at gå?
Okay. Jeg skal faktisk...
Jeg skærer materiale væk.
Det er svært. Jeg hugger. Jeg skærer de gode ting væk.
Jeg havde en utrolig slutning.
Den var...
sådan virkelig cremet...
og bragte alle de forskellige...
variationer i showet sammen.
De forskellige tråde i showet...
i denne fintvævede gobelin.
Jeg kan bare ikke. Afsluttere er akavede.
Jeg er sådan "Her er min store afslutning."
I ved, det er lidt billigt.
Og jeg vil ikke forklejne det, vi har, med mit materiale.
Er vi på en rejse?
Jeg udsætter afskeden. Der er noget, jeg ikke kan lide...
Jeg har udskudt at sige det.
Jeg vil bare rive plasteret af.
Jeg hedder ikke Kate Berlant.
Jeg er ikke komiker.
Mit navn er Megan "redigeret af hensyn til mit privatliv."
Jeg er faktisk chefanalytiker for...
adfærdsvidenskab ved Cornell Universitet.
Det har været utroligt.
Jeg har været Kate i længere tid, end jeg vil indrømme.
Jeg har studeret forholdet mellem publikum og performer.
Men det slutter i aften.
Min magnum opus, mit hovedværk, var at optræde som hende.
Kan ikke tro, at så mange faldt for det.
I aften smider jeg hende væk, og det har været fantastisk.
Jeg vil gerne tilbage til mine rødder, min passion, som er kunstvanding.
Omdirigering af vandsystemer, vandbureaukratiet...
Fordybe mig i det.
Så jeg vil smide Kate i aften.
Godnat! Sådan er det ikke. Men forestil jer det.
Ikke.
Vil ikke ende sådan.
Chili-salget. Jeg sælger chili.
Jeg vil ikke sende jer hjem uden.
Der er salg af chili ude foran.
Der er tre krukker.
Milde, Medium og "Åh, nej, det gjorde hun ikke."
Det er tre forskellige...
og vi opfordrer jer til at lægge chilien i lage.
God fornøjelse med det. Køb dem.
Alle indtægterne går til...
Så det er fantastisk.
Det her har været eksplosivt. Jeres ord, ikke mine.
Det er virkelig på tide.
Da jeg først kom her i aften...
Vidste jeg ikke, hvad jeg kunne forvente.
Vil i aften være en, hvor jeg går hjem...
åbner Uber-appen og ser bilerne køre?
I ved...
Der kunne jeg være gået.
Det ville faktisk have været professionelt.
Okay, skal vi tænde lysene?
Her er min beskidte hemmelighed. Showet er slut.
Det er det virkeligt. Det er slut. Se, hvor afslappet jeg er.
Er den her...
"Hvor var jeg ikke?" Det er navnet på showet.
Så afslappet...
Åh, mit vand.
Vent, er der et kamera her?
Åh nej.
For pokker.
Jeg ville gøre det og det her og det andet.
Oversat af Katrine Høyer Christensen