Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mislim da je mrtav.
Ne znam, buraz.
Mariusz će znati.
Mariusze!
Je li Hitler živ?
Nemam pojma.
Svejedno, rođendan slavimo.
-Biskvit s mascarponeom. -Jebeno.
Svastika je moja.
Ti si je dobio prošli put. Svastika je za sve.
Uvijek ista priča.
Dođite u Varšavu. Nije idila. Svuda samo seks i lova, nije kao u Białystoku.
Dobar tulum. Baš dobro da su svi došli.
Bit će jebenica.
MOĆ BIJELCIMA
DRUŠTVO MLADIH RADIKALA
NACRT GOVORA
Romane, hajde.
Roman!
Briši.
Mogu sam.
Dobro došli
na proslavu 132. rođendana Adolfa Hitlera u okolici Białystoka.
Tu je proslavu organiziralo Društvo mladih radikala!
Počnimo s nekoliko riječi o slavljeniku.
Bio je jedan od najboljih zapovjednika i stratega,
čiju je veličanstvenu viziju
okrutno prekinula prerana smrt.
-Znači, mrtav je. -Džentlmen.
-Fascinirao je žene. -Cure dolaze?
-Molim? -Lani su došle, je li tako?
Ne dolaze, bolesne su.
I ne javljaju se na telefon. A sad, glavni dio programa. Gospodo!
Otkrit ćemo simbol koji nas određuje.
Simbol koji u lojalnima budi poštovanje.
A u našim neprijateljima strah.
Pomozi mi siđem. Sranje!
-Ma što je? -Gle.
Da?
Policija! Ruke uvis!
Policija!
Rekao sam ja, vratit će se!
Ma ne! Poljski domoljubi!
OPERACIJA: POLJSKA
Daj ugasi.
-Marlena, gasi to! -Sam ugasi! Obećao si mi slušalice.
Kupit ću ja tebi mozak.
-Daj me nemoj. -Ma što je?
-Mogu spavati još deset minuta. -Uf!
Ha? Zašto je onaj ušminkani na mojoj strani?
Nogometaši su mi bili draži od tih vitezova.
A meni tvoji pokemoni.
-A i ovo su zapravo pokemoni. -To je BMZ, budalo.
Deset milijardi pregleda.
Svi su tvoji?
-Da. -Da!
Bezveze si otkad si pao na nogometu.
Nisam pao, fauliran sam. Stoput sam ti rekao.
-To mi je bio jedini izlaz odavde. -Iz Białystoka?
Za početak, iz ove sobe.
ZA BRATA I U RAT
Staszek, požuri se.
Tog Kim Jong-una da si maknula dok se vratim.
-Tuko. -Staś!
Doviđenja, voljena sestro.
Bok.
Kim Young-mun, šupčino.
Stachu!
DOBRO DOŠLI
U jebote!
'Jutro, šefe.
Aha.
V6, je li?
Da.
Budi vrijedan i jednom ćeš si i ti kupiti takvog.
Šefe, imate malo vremena?
Budi brz. Gradilište je u rasulu.
Imam tri gastarbajtera, ali 29 prsta. Računica mi ne štima.
-Radim već gotovo godinu dana. -Aha.
Moglo bi se reći, za stalno.
Ništa u životu nije stalno.
Pa ni ti vražji prsti.
Mislio sam, možda bih mogao…
A da potpišemo ugovor o radu, šefe?
Staszek, nemoj psovati.
Majku mu!
Šefe…
Kad sam tjedan dana bio bolestan bez plaće, to je bio živi užas.
Imam 20 godina. Htio bih unajmiti garsonijeru.
-Dijelim sobu sa sestrom. -A ja sa ženom, pa se ne tužim.
Polako, Staszek.
-Šefe… -Ti…
-Znaš što tebi treba? -Pa kažem vam.
Sibirski ginseng.
Sibirski džins?
Ma ginseng, čovječe!
Adaptogen za imunitet. Dodatak prehrani.
Ja ih svaki dan pijem sedam i pucam od energije.
Suplementi.
Uloži u sebe.
Svi u Poljskoj samo viču: „Daj.“ Non-stop nešto traže.
Svi su na socijali. Ali čovjek mora biti jak.
I ja jedva krpam kraj s krajem, a svejedno nisam stao.
Da onda garsonijeru plaćam tim džinsom?
Pripazi, Staś.
Znaš li koliko bi gastića ubilo za tvoj posao?
Doslovno.
Pas mater!
SVIJET BEZ NASILJA
Pola!
Vratila si se.
Prerano.
A to je problem, je li?
-Što sam prerano došla? -Da.
Pustimo sad optužbe.
Nađimo rješenje zajednički.
-Tri su glave pametnije od jedne. -A ona?
Ovo je…
Larysa.
-S „a“. -„A“.
Nema veze.
Polaris, slušaj.
Razina partnerstva koju smo postigli
omogućuje nam prijelaz u sljedeću fazu.
Prosiš me?
Ne.
Mislio sam više na poliamoriju.
Ti to mene zezaš!
Zašto?
Pa još nisi našla temu za magisterij.
Poliamorija je odlična tema.
-Drage volje ću pomoći. -Eto!
-Može u četvrtak? -Ja tad ne mogu.
Začepi, kravo!
Prikoči, Pola.
Od tebe nisam očekivao slut-shaming.
Nisi? Kurvo!
Dakle!
Znači, kad žena spava s više muškaraca, onda je drolja,
ali kad ja spavam s više cura, onda sam frajer i faca?
Ne, Kajetane. Ti si obični govnar.
-Što radiš? -Eto, pospremam malo.
Selim se, jebote.
-Kamo? -Ne znam. Kući.
Stani.
Ne zanima me baš veza na daljinu. Uostalom, što je s poslom?
Slušaš li ti mene uopće?
Dobila sam otkaz, idiote.
Prošli tjedan.
Nazovi me kada dodeš.
Uzela mi je bluzu.
-Ma kupit ću ti ja novu. -Moju bluzu.
Putuješ u Białystok?
Čuvaj se.
Bože oprosti, ondje su od jaffa keksa napravili svastiku.
Nema ti ondje sreće.
Zbog pretpostavke
da se podizanje ispružene ruke može protumačiti kao rimski pozdrav,
te da je svastika prije svega hinduistički simbol sreće,
sud nije utvrdio postojanje dokaza o promicanju totalitarnog režima.
Rasprava je završena. Optuženici su slobodni.
-Eto vidiš, dobro sam je nacrtao. -Sramota!
OKRUŽNI SUD
-Imate li komentar? -Hitlerov rođendan. Što dalje?
-Ne znam. Imendan? -Dobro.
Pozdrav svima.
Današnja presuda samo je pokazala
da domoljublje u Poljskoj
više nije zločin.
I da postoji nova politička sila koju ne treba podcijeniti.
DMR. Hvala lijepa.
-A presuda? Ukratko. -Pitajte odvjetnike.
Miči se!
Staszek. Drago mi je da si došao.
Pa koliko si ti puta došao po mene na trening?
-Moj kabinet. Mieszko, Mariusz, Brajan. -Od staropoljskog Brajanisław. To postoji.
Staszek Sułkowski, moj bratić.
-Staszek Sułkowski, SS? Ideš! -Sjećam te se.
Utrpao si Krypnianki pet komada. Bogovska tekma.
-A šora poslije još i bolja. -Baš.
Nekad bilo…
Potrgani ligament, menisk. Ona lova koju sam skupljao?
-Da? -Za Staszeka.
-Za brata. -Zapast će dok se budeš ženio.
Šteta što nisi vidio face kad su pročitali presudu.
Mi smo junaci kao Ukleti vojnici.
-Ali mi nismo ukleti. -Ti začepi.
Ali pričat će se o nama.
Vidjet će se… Kako bih to rekao? Vidjet će se…
-Respekt? -Ma ne.
Pusti te crnačke spike.
Ljepše je reći „Zasluge se broje za svoje.“
Idemo.
Ja sam kraj prozora!
-Pomakni se, Brajane. -Ma… Pa jebote!
Pomakni se.
Romane?
Zbilja ste slavili Hitlerov rođendan?
Daj. Nećeš valjda medijima vjerovati?
Kako je na poslu?
-Dobro. -Da?
Ukrajinci neće raditi za pola te tvoje crkavice?
Ništa nemam protiv njih, ali…
Ili oni ili mi. Druge nema.
Suđenje pseudonacistima iz Białystoka zbog proslave Hitlerovog rođendana završilo je.
Baš su se potrudili.
Imali su čak i tortu sa svastikom.
Jesu li imali klauna? Ma zapravo, jedini su klaunovi bili oni koji su došli.
Neka njemačka postaja.
Gospodo. Pozivam na blickrig mozgova.
Od svakog od vas očekujem prijedlog za sljedeći korak.
I ti razmišljaj, Staszek.
U politiku se ne petljam, stari.
Sad se trebaš odlučiti.
S nogometom je gotovo?
I što sad? Cijeli ćeš život prosjediti u onoj konzervi?
A maloga ćeš natezati u kupaonici kad svi odu spavati?
Ili ćeš se boriti?
Narod te treba.
Ja te trebam.
Sad ti je ovo ekipa.
S jedne crven, s druge bijel - to je DMR!
Bijel kao biser - to je DMR!
Tko to? DMR!
U borbu! DMR!
Vidimo se.
-Romane, stani. Kada da ti javim za ideje? -NSDAP.
-NSDAP? -To ti je od as soon as possible.
Bit će toplo…
Jučer su rekli da će padati kiša. Kako lažu, seronje!
Kako bi ti proširila glas o sebi?
Koliko vremena imaš?
Pogledaj me. Ovako pizdu gušiš.
Ovako! Iz ovog hvata nema mrdanja.
-Mariusze, spast će mi ručnik! -Na ulici neće biti ručnika! Izvuci se!
Mariusze, trening je gotov! Pusti me na miru!
Skroz sam nabrijan.
Dođe mi da nekomu…
razbijem glavu.
Mariusze.
-Još si u ručniku? -Još.
Samo što nisu došli.
Gdje je to ono?
POVJERENJE
Gdje su drugi?
Većina aktivista se ispuhala nakon fijaska na rođendanu.
Brzo. Tip za jogu dolazi za pola sata, seronja je.
-Što radimo tu? -Modernizacija. Hibridni rat.
Staszek, moja krv, sjetio se nečeg dobrog. Reci im.
Na streamu uživo predstavit ćemo manifest DMR-a…
Možda postane viralan.
A moja ideja?
Da uhvatimo Čečene, svučemo ih i slikamo?
Da ispadnu glupi.
Ja nemam prijedlog.
Romane?
-Što je ovo? Plišanac? -Ne, baš obrnuto!
To je Židov kojeg ćemo spaliti.
Podcrtat ćemo poruku i dramatičnost.
DMR
„Manifest DMR-a.
U modernom svijetu suočeni smo s mnogim prijetnjama.
Ali mi ponosno kličemo: 'Smrt neprijateljima domovine!'“
Smrt neprijateljima domovine!
„Plamen što u nama u gori, baš poput vatre iza mojih leđa,
spalit će sve što je zlo i nečisto.
Spaljivanje lutke Židova predstavlja katolički duh…“
Makni se.
„…koji ne može ugasiti nikakav oblik ljevičarstva.“
Što pišu?
-„Jesu li…“ -Što je?
„To su oni s tortom? Od čega je bila, kreteni?“
„Od tvoga kurca.“
Probaj tu.
-Što pišu? -Adler: „Jadnici.“ Michał123: „Klaunovi.“
„Odjebi, Adlere.“
Odjebi…
„Iz ruševina civilizacije smrti
i iz pepela cionizma
velika će se Poljska ponovno roditi poput feniksa!“
-Neka Marlenka nas gadno prca. -Da.
Pas mater!
Jebiga, neće se zapaliti.
„U skladu s propisima EU-a…“
-Molim? -Nezapaljivi materijal. Nacrtano je.
E pa jebiga sad! Kako sam mogao znati?
Napiši si to na to svoje usrano čelo.
Vjerojatno ćeš umjesto upitnika nacrtati svastiku!
Možemo ga objesiti.
Manifest sam završio rimom.
„Židova palimo, Poljsku hvalimo.“
A što da sad kažem?
„Židova ćemo objesiti…“
Za mamu mi?
Ne znam. Možda upaljač ne radi?
BOG, ČAST, DOMOVINA, NEZAVISNOST
-Gle onoga. -Nema srama.
-Ti sebe ne vidiš? -Molim?
-Crn si. -Kako znaš? Poznajemo se?
Nisam slijep! Brajane, reci mu. Ja nemam živaca.
-Ne ulijeći Poljakinjama, majmune. -Karole, idemo.
Gdje ćeš?
Kaže se, kamo.
-Molim? -„Gdje" ide uz glagole mirovanja.
A uz glagole kretanja, „kamo.“ Kamo ideš?
Nigdje. Čekam Romana.
-Neću frku. -Roman je došao.
-Evo Romana. -Imaš sreće, pičkice.
Oprosti, ali bolje da odeš.
Odjebi, naciste.
Za sretan povratak?
Privremen.
Polako. Znaš za geslo grada? „Białystok ustaje.“ Tek počinjemo.
Toga me i strah, Anka.
Daj mi reci, što je to uopće Larysa?
Ozbiljno. Opelov model? U čemu je kvaka?
Ribetina.
I što sad?
Vidite onog u ljubičastom?
On je velika faca među ljevičarima.
Militantan?
Fotograf. Ljevičarski paparazzi.
Stachu.
Kao vođa DMR-a,
proglašavam da ti je dužnost njemu razbiti glavu.
Meni?
Ti.
Sad?
Sad.
Inače bih ja, ali to ti je krštenje.
Smeće ljevičarsko.
Hajde.
Ja volim krstitke.
Pokrštavanje Poljske mi je bilo prejebeno.
Za svijet bez seronja?
Sad sam te na Tinderu svajpao…
udesno.
Što kažeš?
Drago mi je, ali došla na sam na pivo s prijateljicom.
-Bok. -Ona me ne zanima.
Zašto sad to?
Dobro ti znaš zašto!
-Hvala na pomoći. -Kakvoj pomoći?
Kakva skromnost! Zašto si to napravio?
To?
Smeće ljevičarsko.
Judeo-komunist!
Ja sam Pola.
Stanisław.
-Anka. -Stanisław.
Stanisławe!
Što je Larysa?
-Što? -Larysa.
Larysa?
Ne znam. Riba?
Stanisławe!
A da sad razmijenite brojeve telefona?
Može.
Ne čitaj moje poruke.
Teško, na tom razbijenom ekranu.
Stanisławe.
Nemoj je pozvati k sebi na prvom spoju.
Anka!
I, vidimo se?
Da.
-Daj, idemo! -Ne!
Idemo.
O jebote!
Treba poduzeti subverziju protiv neprijatelja domovine.
-Vrijeme je za teror i nasilje! -Da.
Kao kad smo Zglenicki raznijeli sandučić jer nas je potjerala?
-Odlična ideja. -Koja?
Raznijet ćemo sinagogu.
Molim?
Nisi čuo?
Sjebat ćemo sina Goga.
Da se vidi da je Društvo mladih zbilja radikalno.
-Na raspolaganju ste Poljskoj? -Da!
Ma da.
Trebamo novu središnjicu.
Moramo aktivirati spavače.
Izvolite, momci.
Ove sam tuje zasadio kad sam preuzeo župu.
-Lipa. Sjećate se? -Krasno.
Kochanowski. O, goste, itd. Majka Božja.
A ovo je moja…
privremena ovozemaljska kuća.
-Evo. -Hvala, velečasni.
-Momci. -Hvala.
A ovo je naša kuhinja. Samo uđite.
Čaj, kavu?
Možda kava.
Ove su stube antikvitet.
Kao da vode do neba.
Popnite se samo.
Momci moji.
A ovo je soba koju sam vam spominjao, momci.
Aha! Imamo pjesmarice.
Kad zasjaju jutarnja svjetla…
Utorkom imamo probu zbora. Dođite i vi.
Romane, obećaj da će biti prazno.
Bez ljudi. Obećaj.
Bit će prazno, kako ne.
Ovamo! Ovo je, moglo bi se reći, prostor za odmor.
Srce mi igra od sreće što vam možemo pomoći.
Koliko se već poznajemo?
Na kraju krajeva, mladi su budućnost našeg naroda.
Super je što će župni dvor živnuti.
-Vi ste super, dečki. -Hvala.
Moram to zapisati, čista formalnost. Čime se bavi vaša organizacija?
Mi…
Promičemo obiteljske vrijednosti.
-Protivi smo rodne ideologije, LPTB-a. -Pokemona.
-Harryja Pottera. -Pape Franje.
Avada Kedavra!
A imate i smisla za humor. Divota!
Šteta.
Što nema više takvih kao što ste vi.
-Bok. -Bog vas blagoslovio.
POLA: 17? VIDIMO SE
Moram ići.
Otac hoće da mu pomognem oko obnove.
Vidimo se.
Svjetla jutarnja…
Za Te pjevaju i more i zemlja
Za Te pjevaju sva živa bića…
-Izvoli. -Hvala.
Ja častim.
-Razumije se. -Je li?
-Muško sam. -Joj, pa da!
I uzdržavaš nezaposlenu ženu koja podiže dvoje djece, a matura joj je bila plafon?
Prije četvero.
Dugo me nije bilo.
A sad me ovdje sve guši. Ti antisemitski natpisi po zidovima…
Pitali su ljude: „Što da vam je dijete Homo sapiens“?
Pola ih je reklo da bi ih izbacili.
Ljude lako zalijepe etikete,
ali dovoljno je da ih pogledaš u oči i kažeš: „Hej.
Što će ti to sranje?
Mržnja nije rješenje.“
Dok još nije kasno i dok nisu Hitleru počeli priređivati proslave. Čuo si za to?
-Nešto malo. -Za njih nema nade. Budale.
Tako završe sve te fantazije o velikoj poljskoj naciji.
Jesi li dobro?
Jesam. Jebote.
-Ove piroške su slatke. -Istina!
Možemo li promijeniti temu?
Oprosti, nabrijala sam se.
Imaš prijedlog?
Da možeš odletjeti u svemir
i postati majka novog planeta, bi li to učinila?
U tri čina.
Ma sto posto.
Dobro. A koju boju najviše voliš?
-Žutu. -Da?
-Psi ili mačke? -Mačke.
-Ne valjda! -Ma mačke.
-Samo psi. -Mačke.
Ne.
Neka ti bude. Mogu mačke.
-Koji film najviše voliš? -Kiler.
U što bi promijenila svoj spol?
-Kako je? -Ide.
-Koji si ti? -Poljska.
-A ti? -Isto Poljska.
Gdje je Roman?
Što se radi?
-Domaći proizvod. -Ne, hvala. Šmrkao sam danas.
Moramo poduprijeti poljske dobavljače.
A što radimo?
Gospodo!
Ovamo dođite! Zbor!
Sjednite!
„I am buying ticket.“
-Znate što to znači? -Tic-ket, cat je mačka.
„This is cat.“
Preko svojih kanala došao sam u kontakt s iskusnim teroristom i fašistom iz Italije.
I?
Dolazi ovamo!
A zašto?
Da te nauči crtati svastiku.
-Zbilja? -Ne, jeboga!
Da nas nauči kako se radi bomba!
-Bogdaj, momci. -Bogdaj.
Već ste dugo tu, vjerojatno ste ogladnjeli.
Hvala.
Velečasni.
Pogađalica.
Obožavao sam se igrati pogađanja. Tko će pogađati?
Gazela?
-Žena? -Da.
Probodena nožem?
To je…
Žena…
Ljevičarka?
LTGB?
Pad bijele Europe?
Romuśe… Možda je ovo preteško.
Što je zadobila žena izbodena nožem?
Rane?
Odgovor je „rano“.
Prije sam bolje pokazivao.
-Bilo je odlično. -Jako kreativno.
Napad na sinagogu.
Pogodio sam?
Još znam znanje!
Samo što…
Tako već može.
Jedite i zabavljajte se. Zdravo!
Hvala.
Možda sam dislektičan.
-Hej. -Bok, Staszek.
Gdje si bio?
Ne tiče vas se.
Tiče, tiče, dok god živiš pod našim krovom.
-Sjedni. -Neću dugo.
Sjedni, no.
Je li sve u redu?
U posljednje vrijeme nekako imamo osjećaj…
da si se pogubio.
Svi ti posteri…
Brinemo se da si upao u loše društvo.
Sastaješ se samo s dečkima.
Sine, nemaš nikakve postere s curama. Zar nikad nisi čuo za Pamelu Anderson?
-Koga? -Claudiju Schiffer?
Vi mislite da sam gej?
Samo da znate, bio sam na spoju.
S djevojkom?
Nego s kime?
-Kako se zove? -Pola.
-Sreo si je? -U baru.
Koliko je stara?
Oklijeva. Laže.
-Ne znam, 21 godinu? -Kako se zove?
-Već si me pitao. -Magda?
-Pola. -Paweł?
Pola!
Samo da znate, Pola postoji i mislim da joj se sviđam.
Ali ona odlazi u Varšavu,
a ja ću ostati na šugavom poslu, s 15-godišnjom cimericom.
I vojskom Azijaca po zidovima. Dobro?
Je li ispitivanje gotovo?
Hvala lijepa.
-Prisluškivala si? -Nisam.
STANISŁAW SUŁKOWSKI RADI NA PARKIRALIŠTU. JOŠ GA…
…PRERANO JE ZAVRŠILA…
PIKNIK MLADIH
DOMOLJUBI MOLILI ZA DOMOVINU STANARA ZABRINJAVA NACISTIČKI POZDRAV
Zašto nitko ne dolazi u tu sinagogu?
E pa, Židovi u našoj zemlji dovoljno su lukavi da se zakamufliraju.
Štuju našeg Boga, plaćaju poreze.
Uzorni su građani.
-Kurvini sinovi! -Aha!
Dobar dan, Pola Ratajczyk. Htjela bih razgovarati s vama.
Stavit ćemo fantomke da nas ne prepozna.
-Ne skrivamo se. -Ne želim riskirati.
-Kako hoćeš. -I nećemo upotrebljavati prava imena.
Tko zna što ona smjera?
-Paničariš, Staszek. -Sławek!
Ja sam Sławek, jasno?
Sławek.
-Imate časak? -Izvolite.
Pola Ratajczyk.
Mieszko.
Brajan.
Mario.
Roman Pisz, osnivač.
I vođa.
Ono ondje je Sławek.
Ima kozice. Izvolite.
Kako mogu pomoći?
Pišem magisterij o vašoj organizaciji.
Bravo!
Što vas je potaknulo da osnujete DMR? Željela bih svakog od vas intervjuirati.
Nema potrebe. Dovoljno da razgovarate sa mnom.
Odlično.
Vaš cilj?
-Molim? -Koji su vaši postulati?
-Slobodna Poljska. -Zar sad nije slobodna?
I preslobodna.
Hoću reći, treba biti slobode.
Ali ograničene.
-Bog, čast, domovina. Sasvim jasno. -Tako je.
Bog odobrava proslavu Hitlerovog rođendana?
Bog je bio bijelac.
-Da? A možda je bio žena? -Nemoguće.
Onda bi oplodio Josipa, a ne Mariju.
Pošaljite mi intervju na autorizaciju, može?
Imamo zakazan sastanak…
-Što namjeravate? -Nije ovo sveučilište.
Znam, ovo je župni dom.
-Vidio si kako me gleda? -Treba je držati na oku.
To ću ja.
Naš prijatelj iz Italije poslao je poruku.
„See you tomorrow. I'm in Warsaw.“
-Znate što to znači? -„War.“ Ovo je rat.
To znači…
da naša operacija pod kodnim imenom koje još nisam smislio
ulazi u završnu fazu.
Pazi sad.
-I? -Još jednu.
-Može? -Ma igraj.
-Ajoj! -Što je bilo?
-Joj! -Pokaži.
Ma… Daj! Pola!
-Nije fer. Ne igraš fer. -Znaš što to znači?
-Što? -Da si izgubio.
I moraš mi odati neku tajnu.
-Nismo se kladili. -Jesmo.
-Nismo. -Rekli smo.
-Daj kuglu. -Neću.
Dakle?
Ozbiljno?
Nikad…
Nikad nisam…
-Ma! -Da?
Nikad nisam…
gledao Kralja lavova.
Molim?
-Zašto? -Ne znam.
Pa eto, nisam.
Zar te roditelji nisu voljeli?
Roditelji su mi mrtvi.
Oprosti, Staszek.
-Glupa fora, baš mi je… -Šalim se.
Sad smo jedan-jedan!
-E gledat ćemo Kralja lavova! Plakat ćeš. -Dečki ne plaču.
Na Kralja lavova svi plaču. Svi!
Volim ovu pjesmu.
Čudno da je ovdje puštaju.
-Zašto je to čudno? -Dođi.
-Ni govora. A-a. Dečki ne plešu. -Dođi.
-Što onda uopće dečki rade? -Pola…
-Nemoj me tjerati. -Molim te!
Molim te.
-Ne znam plesati. -Naučit ću te.
-Ovo je društveno samoubojstvo. -Ma kakvi.
DOPAR DAN
Oprostite što kasnim.
Još ga nema?
Samo polako.
Sad će, samo što nije.
-Gdje li je, majku mu?! -Samo što nije.
-Ne volim pizde. -Onda ti se on neće svidjeti.
Jebi se, seratoru.
Hej!
Što ima, cigo?
Pardon.
Deset je sati. Večernje vijesti. Još jedan rasno motivirani napad u Białystoku.
Pojačaj.
Pretukli su ga nepoznati napadači. U kritičnom je stanju.
Žrtva je 35-godišnji Talijan.
Jebote!
U bolnicu!
Nećemo čekati Talijana?
Vi rasisti, ja rasist. Dobar fašist.
Moć bijelcima.
ODJEL ZA INTENZIVNU SKRB
Naš Talijan. Divljaci.
A gdje je policija, pitam ja vas?
Gospodo, znate li što to znači?
To je kraj našeg plana.
Operacija „Raznesi sinagogu“
otkazuje se.
Ta kodna imena nam malo štekaju.
Čovjek…
žudi ostvariti svoje snove, želi nekim dobrim djelom pomoći svijetu.
Ali ne.
Dobro.
Trebam pljugu.
Bolnica radi non-stop?
Idemo po cigarete.
Pardon. Staszek.
Bok.
Ovo je strašno.
-Došao sam čim sam čuo. -I mi.
Cijela Udruga protiv nasilja.
ANTIFAŠIZAM
Jadničak, ne snalazi se. On ne razumije rasne predrasude.
-Gdje je policija, pitam ja vas? -Poznat si mi.
Nemoguće. Idemo, neka se odmara.
-Otpratit ću te kući. -Lica ne zaboravljam.
Staszek je igrao nogomet.
Ne, nije to.
Stani, znam!
Ti radiš na parkiralištu.
Da, na parkiralištu.
Pamtim face.
Ne razumiješ. To je velik problem.
A bit će samo još gore.
Nama kao državi treba nova sveobuhvatna strategija.
-Moramo obrazovati građane. -Da.
Zakone treba temeljito analizirati.
Omogućuju li policiji i tužilaštvu da se bore protiv svih tih kriminalaca?
-Ovo je užas. -Stani, Pola.
Sve mi je ovo previše…
Polako. Oporavit će se on, Staszek.
Nije stvar u njemu.
Ne znam kako bih to rekao. Ovo je u kurcu.
Jedno mislim, drugo radim.
Kao da nemam vlastito mišljenje.
-Cijeli se život osjećam kao smeće. -Nisi smeće.
Stachu, većina ljudi su licemjeri.
Ali u tebi ima nešto…
baš onako iskreno.
Isuse!
Pola, pogriješio sam.
Misliš na nas?
-Nešto bih ti rekao, ali ne znam… -I ja tebe.
A što je s propagandom?
Židovi imaju cijeli Hollywood.
Ali islamisti? Goli kurac. Bollywood.
Pusti, Brajanisławe. Nisam raspoložen.
Bez brige, mrgo.
Ona sinagoga…
to ti je ispod časti.
Buraz.
Ti ništa ne kopčaš?
Ovo je kraj DMR-a. Roman je plakao kao tetkica.
Pa jebote!
Ne mogu u miru jesti kebab od ovog fafalahanja.
Stišaj, Turčine.
Turčine!
Stišaj, nisi kod kuće!
Nisi me čuo, jebem li ti?! Stišaj! Nisi kod kuće!
A nego gdje bih bio?
U Poljskoj!
-Evo ti ga na! -Što je?
Ustani, majku ti tvoju! Ustaj!
-Bok. -Staszek! Gdje si ti?!
-Kod kuće. -Dođi u kebabdžinicu!
Bijela Poljska!
Romane…
Katolička…
Čuj, nije ti to za mene. Ja…
Ako sam ikad i bio član DMR-a, povlačim se. Žao mi je.
Molim?!
Izvodimo puč u prodavaonici kebaba.
Turci su Mieszka uboli nožem!
-Što? -Ovo je ozbiljno!
Svi članovi moraju se okupiti u majicama koje sam vam dao.
Za brata i u rat! Pa jebote, Staszek!
Mogu li računati na tebe?
-Što je ovo? -Mama ju je oprala s mojim stvarima.
-Tvom dečku će biti super. -Daj mi to.
Bijela Poljska!
-Demokracija, sloboda, ravnopravnost! -Paraziti!
Bez dúga i ateizma! Poljska je zemlja katolicizma!
-Demokracija, sloboda, ravnopravnost! -Poljska je zemlja katolicizma!
-Bijela Poljska! -Demokracija, sloboda!
SIRIJSKI KEBAB
Srpove i čekiće u glave komunjarske!
-Što je to? -Ne pitaj.
-Kako je Mieszko? -Ne znamo, u bolnici je.
-Srpove i čekiće u glave komunjarske! -Sranje!
Srpove i čekiće u glave komunjarske!
-Kod koga su baklje? -Pusti sad baklave!
Ma baklje, jebote!
Srpove i čekiće u glave komunjarske!
-Demokracija! -Čekiće u glave komunjarske!
Jebeš LGBGQ!
Romane!
STOP RASIZMU, STOP NASILJU
Pola!
Staszek!
Pola, slušaj me.
-Kurvin sine. -Oprosti. Stvarno sam htio…
Što? Meni napraviti četvero malih fašista?
-Odličan plan! -Htio sam…
-Dječje proslave s Hitlerom? -Oprosti.
-Gnjido! -Pokušao sam…
Smeđekošuljaška gnjido!
-Nisam kao oni, ozbiljno. -Nisi?
Zašto ti na majici piše „Bjelački ponos“? Zašto si bio s njima?
Isti si kao oni, Staszek! Isti!
A ja sam htjela ovdje ostati!
-Čak sam i stan našla! -Sereš!
-Molim? -Sereš.
-Ne bi se ti ovamo doselila. -Što?
Mrziš licemjerje.
-Ali i ti si licemjerna. -Ja?
-U Varšavici si sebi izmislila život! -Moj život izmišljen?
-Ti i prijatelji služite Trećem Reichu! -Možda jesam kao oni!
Ali i ti si kao „oni“ drugi.
Prezirete nas, gledate nas svisoka i gurate nam ginseng!
-Kakav sad ginseng? -Ma sibirski.
-Tebi treba pomoć. -Treba tebi. Abortiraj mozak.
-Idi u ludnicu. -Je li?
-Da nemam lisičine… -Ma što bi?
Ja se neću tući, nema frke.
Tamo.
Čekaj.
Je li te tako majka odgojila?
-Tata… -Kada dođemo doma.
Idem raditi i slušati šale na račun svog sina idiota.
-Bojao si se da sam gej. -Stasiek.
Zato što bi se patio. Zbog takvih kao što je tvoj bratić. A i ti.
Idi kući.
Roza majica bijelih rasista. Super trolanje!
-Odlična ideja. -Mamina.
-Svaka čast mami. -Uskoro će povorka u Varšavi.
-Dođi. Što više, to bolje. -Varšava je u kurcu.
-Istina. -Piše Michałov broj, nazovi ga.
Vidimo se!
Novi prijatelji?
Da vidim.
Bog nas čuva, Staszek!
Mama će te ubiti.
-Zašto mi onda pomažeš? -Jer će te mama ubiti.
IZBRIŠI KONTAKT
VEGANSKO SURFANJE
Čuvaj prst. Može.
Odjebi!
Hajde, u kabinu.
Pa jebote!
Govno malo.
Ne mogu vjerovati.
Naš Mieszko.
Počivao u miru.
Što briješ ti, Brajane?
-Sutra izlazi. -Da, i treba mirovati!
Dobra frizura.
Napokon si shvatio.
Staszek, što te muči?
-Ništa. Problemi s curom. -Cure…
One su kao Crvena armija. Ima ih puno.
Ne možeš im vjerovati.
I jako su opasne u zimskim uvjetima.
Da se oraspoložiš.
Dečko moj!
-Što je ovo? -Najbolja roba. Domaća.
Ne brini se.
Gospodo.
Plan se izjalovio.
Svi smo mi doživjeli krizu.
-Ono kad si plakao? -Nisam.
Neprijatelj steže obruč oko nas.
Napali su našeg Talijana.
Izboli Mieszka.
U Francuskoj zatvaraju crkve.
To je znak da je ljevičarska ofenziva ušla u završnu fazu.
Moramo uzvratiti duplo jače.
Kako? Bez zgodnog Talijana?
-I Mieszka, počivao u… -Brajane.
Moj bratić Staszek je genij.
Poslužio se varkom i uvjerio pripadnike LGGTIQ-a
da je jedan od njih.
Staszek će se sad infiltrirati u njihove strukture i steći njihovo povjerenje.
Pa dobro. Ne gledaj me tako. Idem sa Staszekom.
-Tko te gleda? -Ne treba mi dvaput reći.
Vrijeme je za ključne odluke, tako si rekao. Ako naš cilj to zahtijeva…
dat ću da me naguze.
Za Poljsku.
Dvaput.
Kako hoćeš. Perverznjaci se danas sastaju.
Počnimo postupak infiltracije.
-Bok. -Uđite.
Narode, slušajte!
-Ovo je… -Staszek.
Staszek, junak jučerašnjih prosvjeda.
-A ti si? -Ja sam gej.
„Gay pride“! Super!
Uđite, raskomotite se.
Bok.
-Karina. -Mariusz.
Mariucha.
Bok, Mariucha.
Što sad?
Dobro.
Kurac od ovce.
Točno, fantastično je.
Rekla sam ti. Sejtan.
Varšava ima najviše vegetarijanskih lokala u Europi.
-Nisam to znao. -Dobro.
Bolesnici.
Vidio si tipa sa Staszekom?
Da, ne kužim. Staszek je istesan, ima zgodno lice.
A onaj balvan? Kao da je iz 90-ih ispao. Dolph Lundgren!
-Ma što… -Što radiš ti tu?
-Ma što je? Tražim lijek protiv HIV-a. -Prijenosnik si?
Nisam ja neki jebeni cinker, ništa ne prenosim.
Naporan dan?
Digli su mi tlak.
Muškarci, brate.
Tko njih razumije?
Jebeš te šupke.
Jebeš njih.
Ljudi, slušajte! Pozornost molim! Imam odlične vijesti.
Zbog nedavnih događaja u našem gradu,
organizatori varšavske povorke upravo su odlučili
da će ove godine naša ekipa imati vlastita alegorijska kola!
Pozivaju nas na kola.
Izvrsno! Idemo na povorku!
Zašto se ovdje hoće naći?
Ne znam, ali ti se tipovi ne šale.
Eno ih.
Opusti se, to mi je ekipa s utakmica.
Kako je, Šarane?
Zašto si izabrao ovu rupčagu?
Šarane, ovo je Roman. Vođa DMR-a i moj prijatelj.
Zapovjednik.
Dobra tetovaža. Gdje si je radio?
Trebali ste nas?
-Ili vam se samo sviđa naš imidž? -Trebamo vas.
Svi se možemo složiti da su nam tetkice problem.
Čuješ, Mrcino? Njega muče tetkice.
Ma ne u tom smislu. Roman s tetkicama…
zna znanje.
Radi se o tome
da mi planiramo napad.
-Na povorku ponosa. -Ali to je tajna.
Da. Hoćemo stupiti u kontakt
s ruskom mafijom.
Jeste li čuli?
Dečki iz Hitlerove vafl-jedinice sad su barabe.
Iskočit će pederima iz torte.
Ili možda… Pazi sad ovo. Sjetio sam se nečega.
Začepite!
Jesi li čuo, Mrcino?
-Ponovi. -Ma ne!
Dosta je bilo, majku mu!
Mrzite ljevičare i perverznjake.
Znate da je to kuga koja ubija naš narod.
A što ste poduzeli? Ništa!
Razvijate transparente na utakmicama, za drugo nemate muda! Ali mi…
Mi smo spremni na sve.
I učinit ćemo sve da izliječimo ovu zemlju!
Neće nas zaustaviti ni vaša ekipa ni policija.
A ni sam Gospodin Bog i Presveto Trojstvo!
A sad mi daj popis kontakata.
Kako ono ide?
Zrak je treperio
Tog vrućeg ljetnog dana
Tvoj trag sam nanjušio
Tog vrućeg ljetnog dana
Tad prvi put sreli smo se mi
Tog vrućeg ljetnog dana
Znao sam, srcu ću ti prirasti
Tog vrućeg ljetnog dana
Zvijezde su s neba padale goleme
Tog vrućeg ljetnog dana
Uspjeli smo zaustaviti vrijeme
Jesi li znao
da ako te rane nožem za kebab,
možeš se zaraziti islamom?
Jako smiješno, Brajanisławe.
Moramo na benzinsku.
Ne tu.
To je izraelska kompanija.
Ne.
Oni podupiru LDGL.
A ova?
Kod Nijemaca?
E jebiga.
I što sad?
A ništa.
Idi ti.
Neka ti bude.
-Ti si dobio. -Dobro, idem.
Lijepa je naša Poljska, zar ne?
Dobar dan, cijenjena delegacijo.
-Slava… -Velikoj Poljskoj.
Kako si, manijače? Odnosno, zamjeniče ministra.
Jedno ne isključuje drugo.
-Za protuprosvjed? -Aha.
-Taj će gorjeti? -Aha.
Moram reći, fali mi ono kad smo mogli bacati kamenje.
Lijepe uspomene! Ali nešto dobiješ, nešto izgubiš.
Pa da.
Soba je rezervirana na moje ime. Vrhunska je. Bok, dečki.
-Hvala. -Vidimo se.
Otkud se poznajete?
Stari prijatelj, iz Pokreta mladeži.
Bio je lud k'o kupus! Gle ga sad.
Za mnom.
Naprijed!
-Dobar dan, gospodo. -Dobar dan.
Okrepa. Kuća časti.
Što je ovo?
-Kamenje? -To su školjke.
Dajte čaše.
Evo.
Jebote!
Noć uoči akcije.
Pritajili smo se kao vojnici.
-Nema više pjenušca. -Idem ja.
Ne!
Ja ću.
Kako si…
zaboravio obući gaće?
SMRTI NEPRIJATELJIMA DOMOVINE
Straža je gotova.
Idemo spavati. Ujutro počinje akcija kodnog imena
„Dizanje u zrak autobusa s gejevima koji…“
Znate koja.
Rano ujutro, dok se ljudi ne okupe.
Pa ne baš.
Ne baš?
Zašto?
Dići ćemo ga u zrak kad se okupe.
-Hoćeš ubiti ljude? -To nisu ljudi.
Oni su ideologija.
Jeste li vi popizdili? Sigurno se šalite.
Jeboga, nismo se tako dogovorili.
Jesi li ti možda vođa, Staszek?
Vi ste luđaci. Ja odlazim.
Šmrkni bijeloga. Pomutilo ti se u glavi.
Sad mi se razbistrilo.
Moja si rodbina.
Moja krv.
Zato ti posljednji put kažem: saberi se!
U DMR-u nema mjesta
za slabost.
Ne uzmičemo unatrag.
Uzmicati ionako samo možeš unatrag.
-Ne u DMR-u. -Romane. Koji ti je kurac?
Što ti se dogodilo?
U što me to uvlačiš?
Kako ne vidiš da takvim riječima samo uzrujavaš bratića?
Jedan kaže: „Ubij perverznjake“, drugi kaže: „Nemoj“.
Diskusija, bez uvreda.
Spasio sam te, nezahvalniče.
-Još stignemo… -Oči sam ti otvorio!
-Sjedni i ne sramoti se! -Ti se sramotiš, budaletino!
-Raznijet ćemo tu povorku! -Pogledaj se samo!
U što si se pretvorio?
U starca koji u sebi nosi samo mržnju.
Samoprozvani admiral i vođa!
Potonuo si na dno i nas povlačiš za sobom! Zajebi!
Nije to ratovanje za braću. Ti si duševni bolesnik.
Pusti me.
Miči mi se, jebote.
Zvekni tog simpatizera LGBTIQ-ovaca!
Dragi moji, pozdrav! Drago mi je što vas vidim!
Divno je što vas je toliko došlo.
Povorka polazi za pola sata!
Dobru zabavu! Ovdje ste svi sigurni!
Ne prijeti vam opasnost zato što je ljubav na našoj strani!
Jebemti!
Sranje!
Sranje.
Zovi policiju.
Zovem Polu.
Ma ne Polu, policiju!
-Halo? -Pola? Zovi policiju!
DMR će napasti povorku.
Tko je to?
Pa Staszek, jeboga!
Polaris, objasni mi tko je Staszek koji te zove.
Prekini vezu!
Samo prekini.
Nazovite policiju.
Stanisławixe.
Previše govoriš.
Krajnje je vrijeme da mi muškarci prestanemo govoriti i počnemo slušati.
Ma začepi!
Zovite policiju. Roman ima bombu. Detonirat će je.
Ljudi će izginuti. Zovite policiju.
-Prekinuo je. -Što hoće?
Zovi.
Zovi policiju.
Sranje!
Spominjao je nekog Romana, povorku, bombu.
I da je u apartmanu ministarstva unutrašnjih.
Polaris.
S kim se ti to družiš?
JUNAK TOLERANCIJE
Divno je što vas je toliko došlo.
Povorka kreće za pola sata.
Ljubav! Triput ljubav!
I zapamtite, svi ste ovdje sigurni.
BIAŁYSTOK PODRŽAVA LGBTQIA+
Zato što je ljubav na našoj strani!
Napad na Povorku ravnopravnosti?
Gospođo. Ne znam zašto se ljudi razmeću onim što rade u krevetu.
Ali ovo je dvanaesta dojava danas za bombu na povorci.
Ne šalim se. Dići će ih u zrak.
Aha, zaprimljeno. Doviđenja.
Gdje je taj apartman?
Dobar dan. Tražimo petoricu čudnih gostiju.
Ovdje su svi čudni.
-Soba 118. -Hvala!
Pa razrežete hobotnice.
Razrezat ćemo ih u komade.
Komade koje je lako ispržiti.
Jako je mekana. Bila je zamrznuta.
Gdje je Staszek?
-Što je? Da poguramo? -Vrag će ga znati.
Dragi moji!
SOLIDARNOST
Podignite zastave! Velike i male, sve!
Varšava je danas slobodna i sigurna!
Zapamtite, podsjetit ću vas!
Ljubav!
Jebote.
Gdje nam je autobus?
Zapalimo rakete i idemo!
Svetogrđe, jebem li im!
Probaj sad.
Usrani pederski autobus!
Čekaj da vidim alternator.
Brate! Ma koji alternator. Kleme su oksidirale.
-Kakve kleme? -Pa kleme. Sav si se zasrao.
LJUBAV
Kleme možemo pregledati.
Jebote!
-Što je? -Staszek je pobjegao, ide po vas.
-Pa kako? -Ona ljevičarka koja svuda gura svoj nos.
Majku mu poljubim!
Što se dogodilo?
Uzmemo hvataljku.
Uhvatimo odozdo.
Židovska urota.
Majku mu!
Što je?
Evo.
Nađi autobus. I digni ga u zrak.
Sad si ti mozak operacije.
I zapamti.
Šifra za detonaciju je…
…nula!
-Grunwald! -Grunwald. A kamo ćeš ti?
Obračunat ću se sa Staszekom.
Jednom zauvijek.
-Ideš? -Sad ću.
Dobro.
Grunwald.
E jebiga sad!
Gru…
„G“ je šest.
Sranje, nije.
Jebemti Grunwald.
-Hej. -Da?
-Znaš poštanski broj za Grunwald? -Ne.
Ni ja.
Dobro, hvala.
Nađi detonator!
Stanite!
-Daj mi to! -Puštaj!
Stanite! Pusti me!
Smiri se, tresnut ću te!
Pusti!
Vrati mu ga.
Zašto nisi detonirao bombu?
Rekao si Grunwald, ali ima brojke!
-Datum bitke kod Grunwalda! -Ti ga utipkaj.
Pridrži.
Ljudi, bježite! Imaju bombu!
Prekasno.
Lijepa je naša Poljska, zar ne?
Krivi datum?
-Policija! Ruke uvis! -Diži ruke!
Daj ruku!
Gospodo, nije bomba. To je hinduistički simbol za sreću.
-Smiri se. -Spusti me, majku ti!
Smiri se, pljusnut ću te!
-Mir! -Sranje!
Gle!
Deaktivirana.
Moramo je odnijeti.
Tražiš nekoga?
Odličan četvrti spoj.
Baš smo ih naprašili.
Dođi.
-Halo? -Jesi li se spakirao?
Još malo. A ti? Da čujem.
Ja sam sad za tebe magistrica.
Da? Dobro, magistrice!
„Povijesna etnička struktura Białystoka“ rad je obranjen s najvišim ocjenama.
Znao sam da ćeš uspjeti.
Moram ići, hvatam vlak. Bok.
Volim te!
Radije bi živio s Polom nego sa mnom?
Dođi, darkerice moja buntovna.
Prestani!
A sad…
sve će ovo biti tvoje.
Optuženi želi priznati krivnju po svim točkama optužnice.
Osim toga, tvrdi da je djelovao sam i da su suoptuženi sudjelovali
jer nisu bili svjesni da optuženi njima manipulira.
Optuženi stoga želi svu krivnju preuzeti na sebe
zato što je, kako sam kaže, on bio „mozak operacije“.
Slaže li optuženi?
-Pa nego. -Molim?
Da, suče.
Dobro, službeno otvaram kolegij nove sile na političkoj sceni.
Poljska mladež.
Prva točka dnevnog reda.
Župnik se žali
da mu netko krade sapun iz kupaonice.
Krystiane, znaš li ti nešto o tome?
Wojtase.
To jest…
Zamjeniče ministra.
Sad sam ministar.
Zamjenik ministra,
e njega trebam.
Ja?
A ono što se dogodilo, to nije važno?
Mladost, ludost.
Operi se.
Prijevod titlova: Sandra Mlađenović