Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Думаю, він помер.
Не знаю, друже.
Маріуш точно знає.
Маріуше?
Гітлер живий?
Біс його знає.
Але замутимо йому днюху.
-Бісквіт з маскарпоне. -Всрато смачно.
Цур мені зі свастикою.
Тобі було минулого разу. Свастика для всіх.
Щоразу те саме.
Приїжджай до Варшави.
Це не місто з листівок.
Секс і гроші рікою. Це не Білосток.
Крута туса. Добре, що всі зібралися.
Думаю, буде охрінезно.
БІЛА СИЛА
СМР
ТЕЗИ ПРОМОВИ
Романе, час.
Роман!
Щезни.
Я сам.
Вітаю всіх
на святкуванні 132 дня народження Адольфа Гітлера біля Білостока.
Святкування організоване Спілкою радикальної молоді!
Почнемо з кількох слів про іменинника.
Він був одним з найкращих полководців і стратегів,
чиє неймовірне бачення
було перервано передчасною кончиною.
-То помер. -Був джентльменом.
-Зачаровував жінок. -Дівчата приїдуть?
-Що? -Вони ж були минулого року?
Не буде. Їм недобре.
Не відповідають на дзвінки. Переходимо до головної події.
Панове!
Відкриймо ж символ, що нас визначає.
Символ, який викликає повагу
у відданих
і страх у наших ворогів.
Допоможи. Чорт.
-Що? -Поглянь.
Ну?
Поліція! Руки вгору!
Поліція!
Я ж казав, вони повернуться!
Ні, «Польща, що бореться»…
ОПЕРАЦІЯ: НАЦІЯ
Вимкни.
Марлено, вимкни нахрін!
Себе вимкни! Де обіцяні навушники?
Я куплю тобі мозок.
-Серйозно? -Що?
-Я міг спати ще десять хвилин. -Боже…
Ну вже ні. Чому цей павич на моїй стороні?
Мені більше подобалися футболісти, а не лицарі.
А в тебе краще б були покемони.
-Хоча технічно, так і є. -Це BMZ, йолопе.
У них 10 мільярдів переглядів.
Усі твої?
-Ага. -«Ага».
Ти як перекинувся, то не такий милий.
Я не перекинувся. Це був фол. Скільки разів тобі казати?
-Мій єдиний шанс вибратися звідси. -З Білостока?
Спершу — з цієї кімнати.
БРАТИ НАЗАВЖДИ
Сташеку, поквапся.
І щоб цього тут не було, коли я повернуся.
-Ти маруда. -Стасю!
Бувай, люба сестро.
Бувай.
Кім Йонґмуна, козел.
Привіт, Стаху!
ВІТАЄМО!
Чорт.
Вітаю, босе.
Ага.
V6, так?
Так.
Старанно працюй, і колись я зможу дозволити собі більше.
Босе, можна вас на хвилинку?
Хутенько. Будівництво в руїнах.
У мене три Григорія, але 29 пальців, тож щось не сходиться.
-Я працюю тут майже рік. -Так.
Отже, можна сказати, постійна робота.
-І… -Нічого постійного в житті.
Навіть грьобані пальці.
Я подумав, що, може, я б міг…
Тобто ви могли б оформити мене.
Сташеку, припини лаятися.
Дідько…
Босе…
Коли я тиждень хворів без платні, це був жах.
Мені 20 років. Я хочу зняти квартиру-студію.
-Я живу в кімнаті з сестрою. -Я живу з дружиною і не нию.
Розслабся, Сташеку…
-Босе… -Ти…
-Знаєш, що тобі треба? -Я ж вам кажу, босе.
Женьшеню сибірського.
Шершня сибірського?
Женьшень, прости господи!
Адаптоген імунітету. Дієтична добавка.
Сташеку, я приймаю сім різних на день і глянь який живчик.
Добавка.
Сташеку, інвестуй у себе.
Усі в Польщі кажуть: «Дай». Постійні вимоги.
Чорт, усі на виплатах. Але ти тримайся.
Я теж ледве зводжу кінці з кінцями, але йду вперед.
То я маю платити за студію тим шершнем?
Обережно, Стасю.
Знаєш, скільки Грігоріїв би вмерли за твою роботу?
У прямому сенсі.
Чорт.
СВІТ БЕЗ НАСИЛЬСТВА
Поло…
ти повернулася…
зарано.
А це проблема?
-Я зарано повернулася? -Власне, так.
Замість шукати винуватих…
пошукаймо рішення разом.
-Три голови краще за одну. -Хто це?
Це…
-Лариса. -Лариса.
-Через «А». -«А».
Нічого.
Поларіс, послухай.
Думаю, рівень партнерства, якого ми досягли,
дозволяє перейти на наступний рівень.
Ти мені зараз освідчуєшся?
Ні.
Я більше схиляюся до поліаморії.
Ти жартуєш.
Чому?
Ти досі шукаєш тему для своєї магістерської роботи.
Поліаморія — чудова тема.
-Я з радістю допоможу. -Ну як! Може, в четвер?
Не можу по четвергах.
Замовкни, суко!
Ого! Агов, Поло.
Ніколи не думав, що ти на такі слова здатна.
Ні? Шльондра!
Ого!
Тож коли дівчина спить з багатьма чоловіками — то шльондра,
а як я з кількома дівчатами — то крутий хлопак, так?
Ні, Каєтане. Ти звичайний козел.
-Що ти робиш? -Вирішила поприбирати.
Я виїжджаю нахрін.
-Куди? -Не знаю. Додому.
Чекай.
Не думаю, що хочу стосунки на відстані.
До того ж, а як робота?
Ти взагалі мене слухаєш?
Я ж казала, що мене звільнили.
Тиждень тому.
Подзвони, як доїдеш.
Взяла мою футболку.
-Нічого, куплю собі нову. -Мою.
Їдеш у Білосток?
Бережи себе там.
Бог свідок, вони там свастику з печива зробили.
Нічого там хорошого.
Згідно з вищезазначеним,
підняття витягнутої руки можна інтерпретувати як «римський салют»,
а свастика — це передусім індуїстський символ щастя,
суд не знайшов доказів пропагування тоталітарного режиму.
Слухання завершено. Підсудні вільні.
Ну то добре намалював.
Ганьба!
РАЙОННИЙ СУД
-Прокоментуєте рішення? -Уродини Гітлера. Що далі?
-Його іменини? -Так.
Шановні.
Сьогоднішнє рішення лише показує,
що патріотизм у Польщі —
більше не є злочином.
І що є нова політична сила, яку не варто недооцінювати.
СМР. Дякую.
-А рішення? -Говоріть з адвокатами.
-Кілька слів. -Поквапся.
Сташеку, радий, що ти приїхав.
Звісно. Ти часто забирав мене з тренувань.
Це мій штат. Мєшко, Маріуш, Браян.
Зі старопольської «Браяніслав».
Сташек Сулковскі, мій кузен.
-Сташек Сулковскі? СС. Поважаю. -Я пам'ятаю тебе.
Ти забив п'ять голів «Крипнянці». Охрінезна гра.
-Після заворухи було ще краще. -Ага.
Давні часи.
Розрив зв'язки, меніск… Пам'ятаєте мій збір коштів?
-Так. -Це для Сташека.
-Брати назавжди? -На весіллі заживе, так?
Шкода, ти не бачив їхні обличчя, коли оголосили рішення.
Ми герої, як прокляті солдати.
-Але не прокляті. -Але завалися, Мєшку.
А про нас говоритимуть.
Буде. Як це сказати? До нас буде…
-Повага вулиць? -Ні, Сташеку.
Закінчуй з цими чорномазими говірками.
Скажімо так: «Слава території».
Ходімо.
Цур я біля вікна!
-Рухайся, Браяне. -Але… Чорт забирай.
Ворушись.
Романе?
День народження Гітлера, це правда?
Стаху, припини. Ти віриш пресі?
Як робота?
-Добре. -Так?
Укри не хочуть працювати за пів твоєї зарплати?
Нічого не маю проти них, але…
Або ми, або вони. Іншого виходу немає.
Суд над псевдонацистською групою
щодо святкування уродин Гітлера завершено.
Хлопці постаралися.
Був навіть торт із вафельною свастикою,
і напрошується питання, чи був клоун.
Хоча, схоже, там були самі клоуни.
Якась німецька станція.
Панове…
Я скликаю мозковий бліцкриг.
Кожен із вас має дати мені ідею щодо наступного кроку.
Ти теж думай, Сташеку.
Я — поза політикою.
Час приймати рішення, Сташеку.
Футбол більше не світить?
Що тепер?
Хочеш провести все життя в дірі?
Дрочити у ванній вечорами, коли всі засинають?
Чи битимешся за своє?
Ти потрібен нації.
Ти мені потрібен.
Тепер це твоя команда.
Тут червоний, білий там! СМР!
Біле понад усе! СМР!
Хто? СМР!
До бою! СМР!
Бувай.
Романе, чекай. Коли потрібні ідеї?
НСДАП.
НСДАП?
Якомога швидше.
…Буде тепло…
Учора казали, буде дощ. Бачиш, як брешуть ці виродки?
Що б ти зробила, що б про тебе дізналися люди?
Скільки в нас часу?
Поглянь на мене. Ось як треба душити козла.
Гей!
Ось так! З цього прийому немає виходу.
Маріуше, у мене рушник сковзає!
Там рушників не буде! Звільняйся!
Маріуше, тренування закінчено! Дай мені спокій!
Оце мене несе.
Я ніби…
розбиваю комусь голову.
Маріуше.
-Ти досі в рушнику? -Досі.
Скоро всі приїдуть.
Де та діра?
ДОВІРА
Де решта?
Більшість активістів втратили запал після фіаско на уродинах.
Швидко. За пів години прийде йог, а він козел.
-Що ми тут робимо? -Сучасний підхід. Гібридна війна.
У Сташека, моєї крові, гарна ідея. Кажи.
Запустимо стрім
з маніфесту СМР і…
сподіваймося, що стане вірусним.
А як щодо моєї ідеї?
Спіймати чеченців, роздягти і сфоткати?
Щоб зганьбити їх.
Я не готовий.
Романе?
-Що це за ведмедик? -Це не ведмедик. Навпаки.
Це єврей, якого ми спалимо.
Він підкреслить ідею і додасть драматизму.
СМР
«Маніфест СМР.
Сучасний світ ставить перед нами багато загроз.
Але ми дивимося їм у вічі з гордим: "Смерть ворогам Вітчизни!"»
Смерть ворогам Вітчизни!
«Вогонь, що палає всередині нас,
як і вогонь, що палає за мною,
спалить усе зле й нечисте.
Палаюче опудало єврея символізує католицький дух…»
Згинь.
«…який не може бути знищений жодними формами лівості».
Що пишуть?
-«Вони що…» -Що таке?
«Це вафлолюби? Якого смаку був торт, виродки?»
«Твого члена».
Спробуй тут.
-Що вони пишуть? -Адлер: «Невдахи». Міхал123: «Клоуни».
Іди на хрін, Адлере.
На хрін…
«З руїн цивілізації смерті
і з попелу сіонізму,
як фенікс, відродиться велика Польща».
-Якась Марленка дає нам жару. -Ага.
Курва!
Курва, що це не горить!
«Відповідно до норм ЄС…»
-Що? -Це вогнетривкий матеріал.
Тут намальовано.
Охрініти. Звідки мені було знати?
Напиши це собі на лобі!
Мабуть, писатимеш знак питання — а вийде свастика.
Можна повісити.
Я закінчую маніфест римою.
«Єврея запалюємо, вільну Польщу вертаємо».
Що мені тепер казати?
«Єврея вішаємо…»
Тиша?
Не знаю. Може, запальничка не працює?
БОГ, ЧЕСТЬ, ВІТЧИЗНА НЕЗАЛЕЖНІСТЬ
-Бачиш? -Оце нахаба.
-Боже, поглянь на себе. -Що?
-Ти чорний. -Звідки ти знаєш? Ми знайомі?
Я бачу! Браяне, скажи йому. Я втрачаю терпіння.
-Не чіпляйся до польських дівчат, мавпо. -Кароле, ходімо.
Де йдеш?
«Куди».
Що?
Неправильно кажеш. «Куди ти йдеш?»
Нікуди. Я чекаю Романа.
-Я не хочу проблем. -Роман тут.
-Тобі пощастило, козел.
Вибач, але тобі краще піти.
Відвали, нацисте.
За повернення?
Тимчасове.
Побачимо. Бачила девіз міста? «Підіймемо Білосток».
-Ми лише починаємо. -Це мене й лякає, Анко.
Скажи мені, що таке взагалі «Лариса»?
Серйозно. «Опель Лариса»? Про що йдеться?
Величезна риба.
Гаразд, і що тепер?
Бачиш хлопця у фіолетовому?
Він велика шишка в лівих структурах.
Вояка?
Фотограф. Лівий папараці.
Стаху.
Як лідер СМР,
я видаю наказ, за яким ти маєш вальнути йому в голову.
Я?
Ти.
Зараз?
Зараз.
Я б і сам, та це буде твоє хрещення.
Лівий мерзотник.
Іди.
Я люблю хрестини.
Думаю, Хрещення Польщі було крутим.
За світ без невдах?
Я щойно тебе свайпнув…
праворуч.
Що скажеш?
Це добре, але я вийшла на пиво з подругою.
-Привіт. -Мене вона не цікавить.
За що?
Сам знаєш.
-Дякую за допомогу. -Яку допомогу?
Такий скромний. Що це було?
Це?
Лівий мерзотник.
Жидокомунізм!
Я Пола.
Станіслав.
-Анка. -Станіслав.
Станіславе…
Що таке «Лариса»?
-Що? -«Лариса».
«Лариса»?
Не знаю. Риба?
Станіславе!
Може, обміняєтеся номерами?
Добре.
Повідомлення не читай.
З тріснутим екраном не так це й легко.
Станіславе.
Не запрошуй її до себе на перше побачення.
Анко!
До зустрічі?
Так.
-Давайте, ходімо. -Ні!
Ми йдемо.
От виродку.
Час справжньої підривної діяльності проти ворогів вітчизни.
-Час терору та насилля. -Так.
Як, коли ми підірвали скриньку Зґленицької, бо та вигнала нас із двору?
-Чудова ідея, Сташеку. -Яка ідея?
Ми підірвемо синагогу.
Що зробимо?
Ти не почув?
Ми підірвемо сина Ґоґа.
Час довести, що Спілка молоді справді радикальна.
-Може Польща на вас розраховувати? -Так!
Звісно.
Нам потрібен новий штаб.
Час діставати старі контакти.
Ну ж бо, хлопці.
Я посадив кедри, коли отримав цю парафію.
Липа.
-Пам'ятаєте Кохановського? «О, гість»… -Гарно.
Свята Маріє…
А це моє…
тимчасове земне житло.
-Заходьте. -Дякую, отче.
-Синки. -Дякую.
А це наша кухня. Заходьте.
Чайку, кавуні?
Можна кавуні?
Ці сходи старовинні.
Наче в рай.
Прошу, піднімайтеся.
Синки.
А це кімната, про яку я вам казав, синки.
Сюди! Тут є кілька псалтирів.
З появою ранкового світла…
По вівторках у нас репетиція хору. Приєднуйтеся.
Романе, пообіцяй, що буде пусто.
Ніяких людей.
Обіцяю.
Звісно, буде пусто.
Проходьте. Це, можна сказати, зона відпочинку.
Серце тане, що ми можемо вам допомогти.
Скільки ми вже знайомі?
Зрештою, молодь — це майбутнє нашої нації.
Чудово, що в пастві щось відбувається.
-Що б я робив без вас, синки. -Дякуємо.
Ще, щоб завершити формальності, що робить ваша організація?
Ми…
Пропагуємо сімейні цінності, отче.
-Ми проти гендерної ідеології. ЛПБТ. -Покемон.
-«Гаррі Поттер». -Папа Франциск.
Авада Кедавра!
І пожартувати з вами можна. Блискуче!
Шкода,
що таких хлопців, як ви, небагато.
-Па. -Благослови Боже.
ПОЛА: 17? ПОБАЧИМОСЯ
Маю йти.
Татові потрібна допомога з ремонтом.
Бувай.
…ранкового світла
Для Тебе співає Земля, море й небеса
Для Тебе співають усі живі створіння…
-Прошу. -Дякую.
Я пригощаю.
-Звісно. -Звісно?
-Я хлопець. -А, звісно.
І забезпечуєш бідну жінку, що не працює і виховує двох дітей,
і поставила хрест на амбіціях?
Я думав про чотирьох.
Я виїжджала з міста.
Тепер повернулася і задихаюся. Усі ці антисемітські написи на стінах…
Було дослідження:
«Якби ваша дитина виявилася Гомо сапіенс?»
Половина відповіла, що вигнали б.
Вони чують прості слогани, але варто лише подивитися їм в очі
і сказати: «Слухай…
тобі не треба все це лайно,
ненависть нічого не вирішує», —
поки не пізно,
і не почали влаштовувати вечірки для Гітлера.
Ти про це чув?
-Щось таке чув. -Безнадійні. Ідіоти.
Ось до чого ведуть фантазії про велику національну Польщу.
Усе гаразд?
Так. Чорт.
-Вареники солодкі. -Знаю, скажи?
Слухай, можна змінити тему?
Вибач, погарячкувала.
На яку тему?
Якби ти могла полетіти в космос
і стати матір'ю нової планети, ти б це зробила?
Чорт.
Авжеж.
Гаразд.
Який твій улюблений колір?
-Жовтий. -Жовтий?
-Гаразд. Пес чи кіт? -Кіт.
-Та ну! -Тільки кіт.
-Тільки собаки. -Кіт.
Ні.
Добре. Нехай буде кіт.
-Твій улюблений фільм? -«Кілер»
Якби змінила стать, то на яку?
Здоров!
Привіт.
-За кого граєш? -Польща.
-А ти? -Теж за Польщу.
Де Роман?
Що робимо?
Зроблено в Польщі.
Ні, дякую. Я вже сьогодні.
Треба підтримувати польських виробників.
Гаразд, що робитимемо?
Панове!
Ходіть!
Збори!
Сідайте!
«Я купую квиток».
-Знаєте, що це означає? -«Ті-кіт», тож «кіт».
«Це кіт».
Завдяки своїм каналам
я зв'язався з досвідченим італійським фашистом-терористом.
І що?
Він їде до нас!
Навіщо?
Щоб навчити тебе малювати свастику.
-Серйозно? -Ні, не серйозно!
Навчити нас створювати бомбу!
-Вітаю, синки! -Вітаємо.
Ви тут так довго, мабуть, голодні.
Дякую.
Отче…
Шаради.
Я любив грати в шаради. Хто вгадає?
Газель?
-Жінка? -Так!
Проколота ножем?
Це…
Жінка…
Ліва жінка?
ЛТГБ?
Падіння білої Європи?
Ромуше. Може, це надто важко.
Жінка, проколота ножем — це що?
Страдальна.
Ну, відповідь — «Страдальна Мати».
Раніше я показував це краще.
-І зараз. -Справді!
Креативно.
Напад на синагогу.
Вгадав?
Я досі вмію розгадувати!
Хіба що…
Так краще.
Їжте і розважайтеся. Бувайте!
Дякуємо.
Не знаю, може, я дислектик?
Привіт.
Привіт, Сташеку.
Де ти був?
Не ваша справа.
Поки живеш під нашим дахом, це наша справа.
-Сядь. -Я над цим працюю.
Сідай.
Усе гаразд?
Останнім часом ми відчули, що відбувається
щось погане, що ти збився.
Знаєш, усі ці плакати…
Боїмося, ти потрапив у погану компанію.
Ти зустрічаєшся лише з хлопцями.
Синку, у тебе немає плакатів з дівчатами.
Ти не чув про Памелу Андерсон?
-Про кого? -Клаудія Шиффер?
То ви вважаєте, що я ґей?
Якщо вам цікаво, я був на побаченні.
З дівчиною?
-Ясне діло. А з ким? -Як її звати?
-Пола. -Де познайомилися?
-У барі. -Скільки їй?
Вагався. Бреше.
-Я не знаю, 21? -Як її звати?
-Уже питав. -Маґда?
-Пола. -Павел?
Пола!
До вашого відома, Пола існує, і думаю, я їй подобаюся.
Але байдуже, бо вона їде до Варшави,
а я лишуся тут з ганебною роботою, підлітком у кімнаті
і з азіатами на стіні.
Задоволені?
Допит закінчено?
Дуже дякую.
-Ти підслуховувала? -Ні.
СТАНІСЛАВ СУЛКОВСКІ ПРАЦЮЄ НА ПАРКОВЦІ
ВІН ВІДОМИЙ…
…ЗАВЕРШИЛАСЯ ЩЕ ДО ПОЧАТКУ…
ПІКНІК МОЛОДІ
МОЛОДІ ПАТРІОТИ МОЛИЛИСЯ ЗА ВІТЧИЗНУ. СУСІДА ХВИЛЮЄ НАЦИСТСЬКИЙ САЛЮТ.
Чому в синагозі так мало людей?
Розумієш, євреї в нашій країні досить розумні, щоб маскуватися.
Вони моляться нашому Богу, платять податки.
Вони зразкові громадяни.
-Покидьки. -Так!
Вітаю?
Мене звати Пола Ратайчік. Я хочу поговорити.
Одягнімо балаклави, щоб вона нас не впізнала.
-Але ми не ховаємося. -Я не хочу ризикувати.
Як хочеш.
І не будемо називати справжні імена.
Хто знає, що вона шукає?
-Ти панікуєш, Сташеку. -Славеку!
Я Славек, ясно?
Славек.
-Можна хвилинку? -Будь ласка.
Я Пола Ратайчік.
Мєшко.
Браян.
Маріо.
Роман Піш, засновник…
і лідер.
Отам Славек.
У нього вітрянка.
Сідайте.
Чим можу допомогти?
Я пишу дисертацію про вашу організацію.
Браво!
Що надихнуло вас на створення СМР?
Я хочу провести з кожним із вас інтерв'ю.
Це не обов'язково. Достатньо поговорити зі мною.
Чудово.
Яка її мета?
-Тобто? -Які у вас постулати?
Вільна Польща.
Хіба вона не вільна?
Надто вільна.
Тобто, має бути свобода.
Але обмежена.
Бог, честь, вітчизна.
-По-моєму, цим усе сказано. -Авжеж.
Бог потурає святкуванню уродин Гітлера?
Бог був білим.
-Бог — він чи вона? -Яка «вона»?
Тоді б він запліднив Йосипа, а не Марію.
Я хотів би побачити інтерв'ю до випуску.
У нас запланована зустріч…
-А що за зустріч? -Це не університет.
Я знаю. Це дім пастора.
Бачили, як на мене дивилася?
-Її треба пильнувати. -Я цим займуся.
Панове, повідомлення від нашого італійця.
«Побачимося завтра. Я у Варшаві».
-Знаєш, що означає? -«Вар» — «війна».
«Це війна».
Це означає…
що наша операція під кодовою назвою, яку я ще не вигадав,
входить у фінальну стадію.
Дивись.
-І що? -Ще раз.
-Готовий? -Та грай.
-Ай! -Що сталося?
Покажи.
Знаєш… Та ну, Поло!
-Так нечесно. Махлюєш! -Знаєш, що це означає?
-Що? -Що ти програв.
І маєш сказати мені те, чого ніхто не знає.
-Ми не закладалися. -Ще б пак.
-Ні. -Угода є угода.
-Дай мені м'ячик. -Ні.
Ну?
Справді?
Ніколи…
Ніколи в житті…
-Господи… -І?
Ніколи в житті…
не дивився «Короля Лева».
Що?
-Чому? -Не знаю.
Так вийшло.
Боже, батьки тебе не любили?
Мої батьки померли.
Боже, Сташеку. Вибач.
-Це був дурний жарт, виб… -Жартую.
Ай! Тепер ми квити.
Дивитимемося «Короля Лева».
-Ти плакатимеш. -Хлопці не плачуть.
Усі плачуть під час «Короля Лева». Усі.
Люблю цю пісню.
Дивно, що тут її грають.
-Чому дивно? -Ходімо.
Навіть не думай. Ні.
-Ну ж. -Я не танцюю.
-Боже, хлопці хоч щось роблять? -Поло…
-Не змушуй мене це робити. -Будь ласка.
Прошу…
-Я не вмію танцювати. -Я навчу.
-Боже, це соціальне самогубство. -Ні.
БОНДЖОРНО
Вибачте, що спізнився.
Його ще немає?
Розслабся.
Зараз прийде.
Курва, де він?
Зараз буде.
-Не люблю сучок. -То ви й не любите одне одного.
Гей, розумнику. Іди в сраку.
Гей, ти!
Привіт, чурко.
Перепрошую.
Зараз 22:00. Це вечірні новини.
Знов напад на етнопідґрунті в Білостоку…
Голосніше.
…побитий невідомими.
У лікарні в критичному стані.
Жертва — 35-річний громадянин Італії.
Чорт.
До лікарні!
Не чекаємо на італійця?
Ти расист, я расист. Гарне фашисто.
Сила білих.
РЕАНІМАЦІЯ
Нашого італійця. От виродки.
Де була поліція, питаю?
Панове, ви знаєте, що це означає?
Що нашому плану кінець.
Операцію під назвою «Підрив синагоги»
скасовано.
Треба попрацювати над кодовими назвами.
Людина…
іде за своєю мрією, хоче зробити щось добре для світу…
Але ні…
Так.
Треба запалити.
Це цілодобова лікарня?
Гляньмо, чи є тут цигарки.
КАБІНЕТ МЕДСЕСТЕР
Вибачте. Сташеку.
-Привіт. -Привіт.
Боже, це жахливо.
-Приїхав, щойно почув. -І ми.
Уся асоціація «Білосток проти насилля».
АНТИФАШИЗМ
Він не розуміє. Расові упередження для нього абстрактні.
Де поліція?
Я тебе звідкись знаю.
Неможливо. Поло. Нехай відпочине.
Я проведу тебе.
-Я ніколи не забуваю обличчя. -Збіг? Сташек грав у футбол.
Ні, це не те.
Чекай, я знаю!
Ти працюєш на парковці.
Так, на парковці.
Не забуваю обличчя.
Сташеку, ти не розумієш. Це серйозна проблема.
Найгірше те, що буде тільки гірше.
Як країні, нам потрібна нова, всеосяжна стратегія.
-Програми громадянської освіти. -Так.
Чинні закони треба ретельно проаналізувати.
Чи дають вони поліції та прокуратурі засоби для боротьби зі злочинцями?
-Усе так заплутано. -Стривай, Поло.
Це занадто для мене, я…
Заспокойся. Він впорається, Сташеку.
Річ не в ньому.
Не знаю, як це сказати. Це хрінь якась.
Думаю одне, роблю інше.
Ніби не маю власної думки.
-Я все життя почувався сміттям. -Ти не сміття.
Стаху, більшість чоловіків — лицеміри.
Але в тобі є щось таке…
щось справжнє.
Господи…
Поло, я помилився.
Ти про нас?
-Я хочу тобі дещо сказати, але я не… -Я теж.
А як щодо пропаганди?
Євреї ж володіють усім Голлівудом?
А ісламісти? Хрін там. Боллівудом.
Не зараз, Браяніславе. Я не в гуморі.
Не хвилюйся, здорованю.
Ця синагога…
була не варта тебе.
Друже…
Ти, бляха, не розумієш?
Це кінець СМР. Ти не бачив, як Роман плаче, як ганчірка?
Чорт!
Я не можу зосередитися на кебабі з тим «фафалаха фафаман».
Тихіше, турку.
Турку!
Тихіше, ти не вдома!
Ти мене, бляха, не чув? Тихіше! Ти не вдома!
А де, по-твоєму?
У Польщі!
-На, нахрін! -Що?
Ану, вставай, бляха! Вставай!
Привіт.
Сташеку! Де ти?
Вдома.
Давай у кебабну!
Біла Польща…
Романе…
…католики…
Не думаю, що це для мене. Я…
Якщо я був членом СМР, я виходжу. Вибач.
Що?
Сташеку, у нас переворот під кебабнею.
Турки порізали Мєшка ножем!
Що?
Це серйозно!
Усі учасники мають зібратися у футболках, які я вам дав.
Брати назавжди! Чорт, Сташеку!
Я розраховую на тебе?
-Що це в біса таке? -Мама попрала з моїми речами.
Біла Польща!
-Твоєму хлопцю сподобається. -Дай мені.
Біла Польща!
-Демократія, свобода, рівність! -Розчавімо лівих паразитів!
Ні атеїзму і веселці, уперед католицька Польща!
-Демократія, свобода, рівність! -Уперед католицька Польща!
-Біла Польща! -Демократія, свобода, рівність!
СИРІЙСЬКИЙ КЕБАБ У ФІРАСА
Вдар серпом, вдар молотом червону гидоту!
-Що це? -Навіть не питай.
Як там Мєшко?
-Не знаємо. У лікарні. -Вдар серпом, вдар молотом червону гидоту!
Оце нахрін безлад!
Вдар серпом, вдар молотом червону гидоту!
-У кого рації? -Ми мали рацію!
Кляті рації!
Вдар серпом, вдар молотом червону гидоту!
Демократія, свобода…
Краще мертвий, ніж червоний!
Нахрін ЛГБГК!
Романе!
СТОП РАСИЗМУ СТОП НАСИЛЬСТВУ
Поло!
Сташеку!
Поло, послухай мене.
-Сучий ти син. -Вибач. Я справді хотів…
Спокусити мене і зробити чотирьох фашистиків?
-Такий план! -Я хотів сказати…
-Влаштовувати ранки Гітлера? -Вибач…
-Виродок! -Я хотів…
Найгірший, бо фашист.
-Поло, я не такий, як вони. -Ні?
Чому ж у футболці «Біла гордість»?
Чому ти був з ними біля кебабної?
Ти як вони, Сташеку! Як і вони!
А я ще хотіла залишитися.
-Чорт! Я ж знайшла квартиру! -Брехня!
-Перепрошую? -Брешеш.
-Ти б сюди не переїхала. -Тобто?
Ненавидиш лицемірство?
-Але ти лицемірка. -Я лицемірка?
Живеш у своїй Варшавці вигаданим життям.
Вигаданим життям?
Ви з друзями служите Третьому Рейху!
Може, я такий, як вони!
Але ти, як інші «вони».
Для нас маєте тільки презирство, повчання і женьшень.
Який, у сраку, женьшень?
Клятий сибірський.
-Тобі потрібна допомога. -Тобі! Мозок зупинити.
-Іди до психлікарні! -А ти…
-Якби я не була в наручниках, я б… -Що?
Я не сварюся. Усе добре.
Сюди.
Чекай.
Не знаю, як тебе виховувала мама.
-Тату… -Поговоримо вдома.
У мене робота і ще послухати жарти про свого сина-ідіота.
-Але ти боявся, що я ґей. -Сташеку.
Бо тобі було б важко.
Через таких, як твій кузен.
І ти.
Іди додому.
Рожева футболка «Біла гордість». Оце тролінг.
-Чудова ідея! -Це мама.
-Молодець мама. -Скоро Парад рівності у Варшаві.
-Їдь. Що більше, то веселіше. -Варшава — лайно.
-Правда. -Там номер Міхала. Подзвони йому!
Бережи себе!
Нові друзі?
Покажи.
Бог пам'ятає про нас, Сташеку!
Мама тебе вб'є.
-Чому тоді мені допомагаєш? -Бо мама тебе вб'є.
ВИДАЛИТИ КОНТАКТ
ВЕГАНСЬКА ХВИЛЯ
Тільки бережи пальці. Добре.
Іди на хрін!
Іди в кабінку.
От чорт…
Лайно мале.
Повірити не можу.
Наш Мєшко.
Земля йому пухом.
Що ти городиш, Браяне?
-Він вийде завтра. -І йому потрібно спокійно відпочити.
Гарна зачіска.
Ти починаєш розуміти.
Сташеку, що сталося?
Нічого. Через дівчину.
Дівчата…
як Червона армія.
Їх багато.
Їм не можна довіряти.
І дуже небезпечні взимку.
Збадьорися.
Ох ти…
Що це таке?
Найкраще. Місцеве.
Не хвилюйся.
Панове.
Усе пішло не так.
У всіх нас були кризові моменти…
-Як коли ти плакав? -Я не плакав.
Ворожі сили наступають на нас.
Напад на нашого італійця.
Різанина Мєшка.
Закриття церков у Франції.
Це знаки того, що наступ лівих перейшов до останньої фази.
Треба відповісти подвійною силою.
Але як? Без красеня італійця?
-Без Мєшка, хай спочиває… -Браяне.
Мій кузен, Сташек, —
геній.
Хитрістю
він зумів переконати кола ЛГГТІК,
що він один із них.
Тепер Сташек проникне в їхні структури
і завоює довіру.
Гаразд. Не дивіться на мене так. Я піду зі Сташеком.
-Хто дивиться? -Не треба просити двічі.
Час важливих рішень. Ти ж так сказав?
Якщо наша справа вимагає…
дам себе віджарити.
За Польщу.
Двічі.
Ну, як хочеш. Зустріч девіантів сьогодні.
Почнімо процес проникнення.
-Привіт. -Привіт, заходьте.
Слухайте всі. Гей!
-Це… -Сташек.
Сташек, герой вчорашньої демонстрації.
-А ти? -Я ґей.
«Ґей-прайд»! Класно.
Почувайтеся як удома.
-Привіт. -Привіт.
-Каріна. -Маріуш.
Привіт.
Марюха.
Привіт, Марюхо.
Що ми робимо?
Гаразд.
Повний голяк.
Маєш рацію, це неймовірно.
Я ж казала. Клітковина.
Знали, що у Варшаві найбільше овочевих закусочних у Європі?
-Я не знав. -Гаразд.
Хворі!
Бачив того хлопця зі Сташеком?
Що в них спільного. Сташек підтягнутий, гарний…
А цей мурмило. У нас 90-ті? Дольф Лундгрен?
Що за…
-Що ти тут робиш? -Що?
Я шукаю ліки від ВІЛ.
Ти носій?
Слухай мене, нахрін.
Я ніколи не доносив.
Важкий день?
Пацани вибісили.
Гей, друже.
Хто їх зрозуміє?
У сраку цих козлів.
У сраку.
Слухайте всі! Прошу вашої уваги!
Маю чудові новини.
Через нещодавні події в нашому місті
організатори Параду рівності у Варшаві вирішили,
що наша спільнота матиме власну платформу на цьогорічному параді.
Вони запрошують нас на платформу.
Чудово!
Ми йдемо на парад!
Чому зустрічаємося тут?
Не знаю, Романе, але це серйозні хлопці.
Вони тут.
Розслабся, це мої друзяки з трибун.
Привіт, Карпе!
Якого хріна ти витягнув нас у цю діру?
Карпе, познайомся з Романом, лідером СМР і моїм другом.
Командир.
Класне татуювання. Де робив?
Маєте якусь справу?
Чи хотіли зробити комплімент?
Маємо справу.
Думаю, ми всі погодимося, що в нас проблема з голубцями.
Ти чуєш, Звіре? У нього проблеми з голубцями.
Не в тому сенсі. У Романа з голубцями…
усе гладко.
Річ у тім,
що ми плануємо напад.
-На ґей-параді. -Але тихо. Це таємниця.
Так. І ми хочемо зв'язатися
з російською мафією.
Ви це чули?
Вафлолюби з уродин Гітлера — тепер бандити.
Сюрприз для голубців — вистрибнуть із торта.
Або чекай…
може, таке…
Заткніться!
Чуєш, Звіре?
-Повтори ще раз. -Ні…
З мене досить, бляха!
Ви ненавидите лівих і девіантів.
Знаєте, що це чума, що знищує нашу націю.
І що ви робите? Нічого!
У вас є яйця, лише щоб вивішувати банери на футбольних матчах!
Але ми…
Ми готові на все.
І ми зробимо все, щоб зцілити цю країну!
Нас не зупинить ні ваша банда, ні поліція!
Навіть не сам Бог Всемогутній у Святій Трійці!
А тепер даси мені свої контакти.
Як там?
Повітря так тремтіло
У спекотний літній день
Не знаю, як я вийшов на твій слід
У спекотний літній день
Тоді я зустрів тебе
У спекотний літній день
Я знав, що подобаюся тобі
У спекотний літній день
З неба падало стільки зірок
У спекотний літній день
Нам вдалося зупинити час…
Ти знав,
що поранення ножем для кебаба
може передати тобі віру в Іслам?
Дуже смішно, Браяніславе.
Треба заправитися.
Не тут.
Це ізраїльська компанія.
Ні.
Підтримують ЛДГЛ.
Тут?
У німців?
Бляха.
Що тепер?
Нічого.
Іди.
Гаразд.
-Ти виграв. -Гаразд, я піду.
Польща прекрасна, правда?
Агов!
Вітаю, шановна делегаціє.
Слава…
…Великій Польщі.
Як ти, шалений? Чи точніше, пане заступнику міністра?
Одне не виключає іншого.
-Контрдемонстрація? -Так.
-Це палитимете? -Так.
Мушу визнати, сумую я за тими часами, коли ми кидалися бруківкою.
Стільки чудових спогадів.
-На хрін. Так на так? -Так.
Ромеку, кімната на моє ім'я. Перший клас. Привіт, хлопці.
-Дякую. -Бувай.
Звідки знайомі?
Це старий приятель з Молодіжного руху.
Він був психом! А тепер?
Ось так.
-Заходьте! -Заходьте!
-Вітаю, панове. -Добрий день.
Частування. Від фірми.
Що це?
Каміння?
Це молюски.
Беріть келихи.
На.
От чорт.
Ніч перед операцією.
Ми в сховку,
як солдати.
-Скінчилося шампанське. -Я візьму.
-Ні! -Ні!
Я піду.
Як можна…
забути вдягти труси?
СМЕРТЬ ВОРОГАМ ВІТЧИЗНИ
Кінець чергування.
Час спати.
Вранці запускаємо операцію під назвою
«Підрив автобуса ґеїв, який…»
Самі знаєте, який.
Вранці, поки люди не зайдуть.
Не зовсім.
Не зовсім…
Бо?
Бо ми підірвемо, коли вони зайдуть.
Хочеш вбити людей?
Вони не люди.
Це ідеологія.
У вас дах поїхав? Скажіть, що жартуєте.
Чорт, Романе! Був інший план.
Сташеку, а ти тепер у нас командир?
Ви просто психи. Я йду.
Сташеку, нюхни доріжку. Бо щось не те думаєш.
Я власне щойно протверезів.
Ти моя сім'я.
Моя кров.
Тому я повторю ще раз. Сташеку, візьми себе в руки!
У СМР немає місця
слабкості.
Не відступаємо назад.
Відступати можна лише назад.
-Не в СМР. -Агов, Романе.
Якого хріна?
Що з тобою сталося?
У що ти мене втягуєш?
Ти не думаєш, що такі слова можуть засмутити твого кузена?
Один може сказати: «Вали девіантів», інший: «Не вали девіантів».
Але можна ж без образ.
Я тобі життя врятував, невдячний.
-Романе, це не… -Я відкрив тобі очі!
-Сядь і не ганьби мене! -Ти сам — ганьба, клоуне!
-Ми підірвемо нахрін парад! -Поглянь на себе!
Ким ти став, Романе?
Ти клятий стариган, сповнений ненависті.
Самопроголошений адмірал і лідер!
Ти на дні і тягнеш нас за собою! Та нахрін це!
Це не боротьба за своїх братів. Ти психічно хворий.
Пропусти мене.
Геть, нахрін з дороги.
Вируби цього прихильника ЛГБТІК.
Любі, привіт! Я рада вас усіх бачити!
Чудово, що вас так багато.
Парад почнеться за пів години!
Веселіться! Ви тут у безпеці!
Тут вам нічого не загрожує, бо кохання на нашому боці!
Чорт.
Дзвони в поліцію.
Дзвоню Полі.
Чорт, не Полі. У поліцію!
Алло?
Що? Поло? Дзвони в поліцію!
СМР планує напад на Параді рівності.
Хто це?
Бляха, та Сташек.
Поларіс, можеш пояснити, що за Сташек тобі дзвонить?
Ні, кидай слухавку.
Просто вимкни.
Викличте поліцію. Поліція.
Станіславіксе.
Ти забагато говориш.
Настав час нам, чоловікам, припинити говорити і почати слухати.
Стули пельку.
Виклич поліцію. У Романа бомба. Він її підірве.
Чорт, люди помруть. Виклич поліцію.
-Відключився. -Що хотів?
Дзвони.
Дзвони в поліцію.
Чорт, ні…
Сказав щось про Романа, про парад, про бомбу і…
і що він в апартаментах МВС.
Поларіс…
З ким ти повелася?
ГЕРОЙ ТОЛЕРАНТНОСТІ
Чудово, що вас так багато сьогодні.
Парад почнеться за пів години!
Любов! Тричі любов!
І пам'ятайте! Ви тут у безпеці…
БІЛОСТОК ПІДТРИМУЄ ЛГБТКІА+
…бо кохання на нашому боці!
Напад на Параді рівності?
Пані…
Не знаю, навіщо вихвалятися, що люди роблять у ліжку,
але це дванадцятий дзвінок за сьогодні щодо бомби на параді.
Пане, я не жартую. Вони її підірвуть.
Гаразд. Прийняв. Гарного дня.
Знаєш, де апартаменти МВС?
-Вітаю. -Вітаю.
Ми шукаємо п'ятьох диваків.
У нас тут лише дивні.
-Кімната 118. -Дякую!
…восьминогів і розділимо їх.
Ми розділимо їх на…
Легко обсмажені шматочки.
Такий м'який. Він був заморожений…
Де Сташек?
-Що таке? Підштовхнути? -Хрінька знає.
Любі!
СОЛІДАРНІСТЬ
Підніміть свої прапори! Великі й малі, усі!
Варшава сьогодні вільна й безпечна!
Пам'ятайте, і я нагадаю!
-Любов! -Любов!
Чорт.
Де наш автобус?
Запускаємо ракети і вперед!
Профанація, бляха.
Спробуй!
Клятий ґейський автобус.
Чекай, гляну генератор!
Друже! Який генератор! Клеми окислилися.
-Які клеми? -Ну клеми. Бруднючий такий.
ЛЮБОВ
Можемо перевірити клеми.
Чорт.
Що там?
Сташек утік, і він іде по вас.
Як так?
Та ліва дівчина, що рознюхувала.
Та ну нахрін!
Як це сталося?
Беремо щипцями
знизу, ось так.
Єврейська змова.
Чорт!
Що там?
Тримай.
Знайди автобус
і підірви його.
Тепер ти — мозок операції.
І пам'ятай,
що код детонації…
…нуль!
-Ґрюнвальд! -Ґрюнвальд. А ти куди?
Розібратися зі Сташеком.
Раз і назавжди.
-Ти йдеш? -Хвилинку.
Добре.
Ґрюнвальд…
Та що б тобі.
Ґрю…
«Ґ» — це шістка.
Бляха, не те.
Клятий Ґрюнвальд.
-Гей, ти. -Так?
-Знаєш індекс Ґрюнвальда? -Ні.
І я не знаю…
Гаразд, дякую.
Спробуй дістати детонатор!
Стійте!
-Дай сюди! -Відпусти мене!
Стій! Відпусти!
Заспокойся, або вдарю!
Відпусти!
Віддай йому.
Чому ти не підірвав бомбу?
Ти сказав «Ґрюнвальд», але там цифри!
-Дата битви під Грюнвальдом! -Сам вводь.
Тримай.
Люди, біжіть! У них бомба!
Запізно.
Польща прекрасна, правда?
Невірна дата?
Дай руку!
Панове, це не бомба. Це індуїстський символ щастя.
-Заспокойся. -Відпусти мене!
Заспокойся, або вдарю!
-Спокійно! -Чорт!
Дивися!
Я знешкодив її.
Треба забрати це звідси.
Когось шукаєш?
Четверте побачення.
Добре ми все владнали.
Давай.
Алло?
Ти зібрався?
Майже. Ти? Кажи.
Не «ти». Тепер я — пані магістриня.
Справді? Пані магістрине!
Дисертація «Етнічний склад Білостока упродовж століть»
захищена з відзнакою.
Я знав, що ти зможеш.
Маю йти. У мене потяг. Бувай!
Люблю тебе. Бувай!
Думаєш, з Полою жити краще, ніж зі мною?
Іди сюди, маленька готко-бунтарко!
Припини!
Тепер
усе це буде твоїм.
СУЛКОВСКІ 10
Розумію, що підсудний визнає себе винним за всіма звинуваченнями.
Крім того, він стверджує, що діяв сам, і участь решти підсудних
мала місце через незнання, спричиненого маніпуляціями підсудного.
Тому підсудний хоче взяти всю провину на себе,
бо він був, як він казав, «мозком операції».
Підсудний згоден?
-Авжеж. -Перепрошую?
Так, Ваша честь.
Гаразд, офіційно відкриваю засідання персоналу нової сили.
«Польська молодь».
Перше питання порядку денного.
Ректор скаржиться,
що хтось краде мило з туалету.
Дідько, Крістіане. Ти щось про це знаєш?
Войтасе,
тобто
пане віцеміністре.
Пане міністре.
Віцеміністра…
шукаю.
Мене?
А те, що сталося не має значення?
Помилки молодості.
Приберися.
Переклад субтитрів: Дарина Полякова