Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jedan...
Dva...
Tri...
Četiri...
Pet...
Šest...
Sedam...
Osam...
Devet...
Deset...
Jedanaest...
Bio jednom jedan siromah koji je imao četiri sina.
Kada su odrasli, rekao im je:
"Morate otići u svet, nemam šta da vam dam.
Idite u daleke zemlje, izučite zanat
i stvorite svoj put."
Šesnaest...
Sedamnaest...
Osamnaest...
Devetnaest...
Dvadeset!
Ko se nije skrio - magarac bio.
LOV
Četiri brata oprostila su se s ocem
i zajedno su napustila grad.
Kao kada čuješ snimak svog glasa,
tvoj je, ali zvuči strano.
Kada pokušam da ostanem čista, ne prepoznajem se. To nisam ja.
Kao da nisam vaspitana za to, nije mi u prirodi.
Shvatila sam da nikada stvarno ne prestanemo, samo se pretvaramo,
ne možemo promeniti svoju prirodu.
Mi smo naša iskustva, rezultat onih koji su nas odgajili.
O čemu ti pričaš?
Silvija!
Hvala ti, Klaudija, što deliš svoja osećanja.
Silvija, ti se ne slažeš?
Niko ne donosi odluke za nas.
To je samo način
da olakšamo savest.
Mi smo ti koji grade svoje živote.
Ono smo što jesmo i na osnovu svojih iskustava.
To nije istina.
Snaga individue je u njenom ponovnom rođenju,
odvojene od svega.
Svi moramo prihvatiti svoju prošlost.
Šta je u tvojoj prošlosti, Silvija? Šta?
Govori otvoreno, zato smo ovde.
Danas je 125 dana bez doze.
I osećam se divno.
Nikad nije kasno da budeš ono što želiš.
Šta želiš da budeš?
Imaću dete.
Pogon na sve točkove, sekvencijalni menjač s osam brzina.
Dobro, ali možemo li da ga zatvorimo? Jebeno je hladno.
Zašto da ga zatvorimo? Onda ne možeš čuti zvuk. Čuješ li?
- Da, čujem... - Čuješ li, Marčezi?
Ovo je 3.000 nabudženo do 450 konja,
od nula do sto za 3,5 sekunde.
Ponekad, na auto-putu,
pogledam brzinomer i vidim 300. Ni ne skapiraš.
Koliki je porez?
Zašto misliš na to, Marčezi?
Moram, Luka. Ne mogu, jednostavno ne mogu.
Kad bih ja imao tvoje fabrike.
Nekada davno, da. Sada su samo gnjavaža, dugovi.
Neki od mojih ljudi nisu dobili platu mesecima,
ne mogu da se pojavim u ovom autu.
Možda sledeće godine.
Karlo, mogu li nešto da kažem?
Žena te ostavi posle 30 godina?
- Je li tako? - Da.
Pitaš se? Umesto toga, postaneš paranoičan.
Paranoičan? Misliš da u mojim godinama mogu da pravim ovakva sranja?
Praviš sranja ako to ne radiš.
Život se mora živeti.
Sada!
Kako je prošlo s Marčezijem?
Izgubio sam 62-60, ali sam mu uvalio porše.
Idemo da proslavimo.
- Da naručim? - Ne, idemo negde.
Pogledaj, 900 m², deset minuta od centra.
Vidim lepu čekaonicu, ti je vodiš.
Tvoja kancelarija može da bude tamo, a moja će biti s prozorima.
Ovde može stati bar 30 automobila.
Nismo spremni za to.
Niko nikad nije spreman, samo uradiš.
- I, otvaramo li bocu? - Nisi normalan.
Brza kapljica, očekuju me kod kuće.
- Izvini. - To je sreća.
Hajde.
Neću da pričam o tome.
- Jesi gladna? - Ne, nisam gladna.
Moraš jesti. Da naručim picu?
Rekla sam da nisam gladna.
Čekala sam tri sata.
Otpevala sam 20 pesama, onda su me zaustavili i zbogom.
- Jesu li nešto rekli? - Ne, kao da nisam tamo.
Zanima me koga će uzeti.
Jebene veze.
Tvoja mama?
Ne poznaješ nikog?
Na poslu vidiš mnogo ljudi.
Ja sam umetnik.
A ja? Pevači nisu umetnici?
Jesu, ali ne znam nijednog pevača. Nemam pojma.
Nemoj pizdeti. Ne mogu da budem smušena jedan dan?
Nisam popizdeo, Pamela.
Malo sam ljut jer si već odustala.
Ako veruješ u to, pevaj, pa makar sama kod kuće.
Žališ se na one što potežu veze, ali i ti želiš to da budeš. Jebote!
Istina je, na periferiji smo,
ali su naši akademski standardi visoki.
Na istom smo nivou kao Milano i Rim.
Znam da je sadašnji premijer diplomirao ovde.
Zapravo, i bivši premijer.
Filozofi, novinari, važne sudije.
Vidite, g. Rozati, "ekskluzivno" nije ružna reč.
Nema smisla zavaravati se,
naša nije, i ne sme biti, ustanova za svakog.
Tako pravimo razliku.
I?
Jesam li vas zadivio?
Bio je to odličan univerzitet kada sam ga ja pohađao, a sad...
Dakle, razumete važnost vrednosti imovine za registraciju.
Naravno, pobrinuću se da ubrzo dobijete papire.
Ličite na njega, znate?
Na svog oca.
Ne, nemojte se stideti.
Vaš otac nas je finansirao mnogo godina.
Iste ste naravi.
To je lepo.
Deca bi uvek trebalo da liče na dobre roditelje.
Izvinjavam se.
- Imam taj problem od detinjstva. - Treba li vam nešto?
Pomoć?
Ne, hvala vam. Stvarno.
Ćerka će mi biti oduševljena.
Ljubavi? Je li sve u redu?
I? Kako je prošlo?
- Kao što se i sećam, mesto je... - Hoće li je primiti ili ne?
Da, verujem da hoće.
Sigurno? Jesi li rekao ko ti je otac?
Naravno, jesam.
Hoću reći, on je to spomenuo.
Savršeno, mogu li joj preneti vesti?
Ne, čekaj. Linda, Linda!
- Halo? - Ne čujem te.
Halo?
I? Zdravica za ovaj posao?
Nilo ti je praktično poklonio ovo skladište.
Halo?
Kada?
Kada su odlazili od oca, četiri brata stigla su do raskrsnice
koja je vodila u četiri različita pravca.
Najstariji je rekao: "Moramo se razdvojiti,
ali za tačno četiri godine naći ćemo se na ovom mestu.
U međuvremenu, tražićemo svoja bogatstva."
Možda bi ipak trebalo da imamo daću.
Ne, poštovaćemo njegov testament, jednostavna sahrana.
Ništa pompezno, samo oproštaj u crkvi.
Hoćeš da ga razljutiš i u smrti?
Zdravo.
Izvinite, trebalo mi je vremena.
Još si lepša.
Da, ugojila si se, dobro.
- Video sam te pre neki dan. - Zašto me nisi nazvao?
Žurili smo.
Drago mi je što smo svi ovde.
Jeste li ga videli?
Nismo, bolje ne.
Dobro došla, Silvija.
Moje iskreno saučešće.
Hvala.
Gđa Izide ga je pronašla jutros i odmah me obavestila.
Jako mi je žao.
Bio je tako jaka, borbena osoba.
Postoji uteha da je imao dug život.
Molim vas, uđite.
Idemo, završimo s ovim.
To se mora uraditi.
Hej, jesi li dobro?
Samo mi treba vazduha.
Uvek ostane malo gasa unutra.
Ti si Silvija, zar ne?
Matija uvek priča o tebi, mislim da si mu najdraža.
Je li sve u redu?
Diši duboko, odavde, iz dijafragme.
I ja sam jako emotivna, to su me naučili.
Bolje?
Ja sam Pamela.
Rekao sam ti da čekaš u autu.
Htela sam da ti upoznam sestru.
I ja sam izgubila oca, znam taj osećaj.
Ostavi nas na miru, ovo je porodična stvar, ne mešaj se.
Hvala.
Ne mogu da uđem u tu sobu.
Ne želim da se suočim s njim.
Kada si se zadnji put čuo s njim?
Nazvao je pre koju godinu i pitao za tebe.
Šta si mu rekao?
Danas zatvaramo sve, Silvija, i nastavljamo sa svojim životima.
Sada smo odrasli.
I ti si meni najdraži.
Samo sam ja mogao da te nađem kada smo se igrali žmurke.
Šta je to?
Šta vidiš tamo?
Našu kuću.
To je kuća naše porodice.
Ona je mi, svi zajedno. Naše sigurno mesto.
Ali moramo je štititi.
Od divljih svinja?
Od onih spolja.
Dođi.
Čekaj.
Spremna?
Pucaj.
Šta je s likvidnim sredstvima?
Bilo je zajmova većih od vrednosti imanja.
- Ništa nam nije ostalo? - Samo ovo imanje.
A deonice?
Nestale 2008. posle pada "Braće Liman".
Kakav gad.
Molim vas, kontrolišite se.
Uprkos svemu, otac vas je uvek ekonomski izdržavao.
Da olakša savest.
- Nikad nisam ništa hteo. - Nije ga bilo briga.
Ja sam dogovorio transfere na vaše račune i, ako mogu reći,
vašem ocu bilo bi jako drago da bar jedno od vas
ostane da radi u porodičnoj firmi.
Nemojte se mešati u odnose o kojim ništa ne znate.
Predstava tipična za tatu.
Treba mi taj novac.
Nije za ono što mislite.
Niko ništa ne misli, Silvija.
Ðorđo, zašto ne pogledaš? To je tvoj posao.
Ako pregledamo sva ulaganja, naći ćemo manu.
Mora postojati.
Radim sa brojevima.
Naravno, možete proveriti ako želite. Ovo su brojke.
Kako god okrenete, ostalo je samo ovo imanje.
Onda ćemo ga prodati.
Bolje je čekati, jer je tržište u padu.
Grof Maskanji želi ovo imanje 30 godina.
Tišina znači pristanak?
A ti?
Neću ništa ni od njega ni od Maskanjija. -Ovo je i tvoja kuća.
Mogu li? Mogu li se odreći svog dela?
Naravno, to je vaše pravo.
Nećete ništa reći?
Jesi li siguran?
Ništa mi ne treba.
Divlja svinja, ha?
To je samo divlja svinja.
Gospođice, molim vas, pomerite se.
Penka? Kupila sam večeru.
Šta to radiš?
Dođi unutra.
Ko ti je dao ovo? Ko?
Jesi li uzela? Odgovori mi?
Jesi li uzela?
Kurvo!
Otvori.
Otvori jebena vrata.
Kakav je osećaj?
Ja brinem o sebi.
Kakav je osećaj?
Otvori!
Na ulici, bez ičega, kakav je osećaj?
- Otvori! - Misliš da će novac kupiti sve?
Otvori! Penka!
Otvori jebena vrata!
Otvori!
Izvini, Penka.
Uplašila sam se.
Danas mi je umro otac.
Ostavio mi je nešto novca.
Htela sam da ti kažem za večerom.
Donela sam kinesku, znam da je voliš.
Otvori vrata, molim te.
Otvori vrata.
Gladna sam.
I spava mi se.
Divlja svinja.
To je bila samo divlja svinja.
Kao što mama uvek kaže. Šta mama kaže?
Sve je u redu.
Tata!
Zdravo, Nilo.
Slušaj, treba mi usluga, stvari su se malo zakomplikovale.
Ne znam jesi li čuo za mog oca.
Da, bilo je samo preliminarno.
Sada?
Kada su se razdvojili, jedan od braće sreo je čoveka
koji ga je tako dobro naučio umetnosti lova
da je ovaj postao vešt lovac.
Čovek mu je dao pušku i rekao:
"S ovim nikad nećeš podbaciti.
Šta god da naciljaš, pogodićeš."
- Jesi videla Nila? - Koga?
- Nilo... - Ne piješ ništa?
Zašto nisi rekao da imaš goste? Odložili bismo.
Popij nešto. Zabavi se.
Dobro si me nasamario.
Nasamario? Pogledaj, sve sam potvrdio.
Mislio sam da ću biti likvidniji za posao, vidiš?
Treba mi četiri meseca.
Kakav si mi šamar lupio.
- Ne brini, sve će se rešiti. - Da?
Da, ne brini. Sve će se rešiti. Dođi.
Dođi ovamo, hajde.
Nisam igrao godinama.
Više se ni ne sećam kako.
Setićeš se.
Ne, stvarno. Radije ne bih.
Izvini, hoćeš svoj ček nazad ili ne?
Hoćeš da se kladiš da ću ga pogoditi, tata?
Samo se idioti klade.
Matija.
Halo.
Da, samo trenutak.
Matija.
Čuješ li me?
- Da. - Tvoj agent je.
Upravo sam završio, hteo sam da te nazovem.
Nije potrebno?
Plaćeno je, kako misliš nije potrebno.
Da, kupljeno unapred.
Uzmi 10 % i reši to.
Ne žele ih?
Čak ni ono što radim za...
Izvini, mogu li ja da razgovaram s njima?
Hoćeš da te ubijem?
Jesi li idiot?
Nemoj se tako iznenada pojavljivati.
Uvek se obznani partneru u lovu.
Razumeš li?
Da.
Skoro sam te ubio!
Ako ne možeš da trčiš,
možeš bar da postaviš zamku.
Nemoj dolaziti kući ako ne možeš to da uradiš.
Drugi brat je sreo čoveka koji je rekao:
"Pođi sa mnom, postani astronom.
Ništa nije bolje. Ništa nije skriveno od tebe."
Drugi brat je prihvatio.
Čovek mu je dao teleskop i rekao:
"S ovim možeš videti šta se događa na Zemlji i na nebu
i ništa ti neće biti skriveno."
Halo?
Matija, čuješ li me?
Šta je bilo?
Šta je bilo? Gde si?
Šta je bilo? Čuješ li me?
Gde si?
Matija?
Da, tu sam.
- Jesi li se čuo s Matijom? - Ha?
- Jesi li se čuo s Matijom? - Nisam, zašto?
Zvao je, bio je čudan.
A vila? Moramo zvati beležnika i reći da nam se žuri.
Nije me briga. Mislim na Matiju.
Dobro, bio je čudan. Nazovi ga.
Ne javlja se.
On ima svoja sranja, neće se meni javiti.
- G. Rozati Federiči? - Da.
Dekan vas očekuje.
Stanje vašeg računa nije kakvo sam očekivao.
Imamo stroge parametre, g. Rozati.
Kako da prihvatim vaš zahtev za upis?
Imam siguran posao, gospodine.
Kreditno sam sposoban.
Ali službenik ste, o čemu pričamo?
Nije moje da govorim.
Prodajem porodično imanje.
Stanje moje imovine ubrzo će se promeniti, uveravam vas.
Treba mi to mesto za ćerku.
Kako mogu?
Prihvatanje vašeg zahteva nepravedno je prema onima koji imaju uslove.
Bilo bi to vraćanje usluge.
Moj otac vas je finansirao.
Vaš otac nas je podržavao samo zarad poreskih olakšica.
Slušajte...
G. Rozati Federiči nikad nije uradio ništa ni za koga.
Ali...
Možda...
Možemo naći rešenje.
Ako date malu donaciju,
recimo 10.000 evra,
možda bih mogao da ubedim odbor.
Donacija, naravno.
Ne, možda je došlo do nesporazuma.
Ne, ne.
Nema nesporazuma.
Školovanje moje ćerke vodio bi neko
ko traži mito.
Tako učite učenike
da stvaraju svoj put, da se suoče sa svetom?
To radite. Tako se to radi.
Kad nešto zacrtaš, kao da pričam s idiotom.
Nije te briga, nikad nisi mario. Živiš u svom svetu.
Glupa sam što se još uvek iznenadim.
- Samo sam rekao da uzmemo u obzir... - Šta?
Državni univerzitet?
Šta fali državnom univerzitetu? Stvarno ne znam...
Moramo se spustiti na zemlju.
Sranje!
Ti pričaj s njom, ti joj reci.
Čekaj, molim te...
Dušo!
- Donesi salatu. - Odmah.
Hajde, sedimo.
Kasniš.
Da, ali onaj usrani auto pravi neke zvukove kada skrećem.
Škripi, čini me paranoičnom.
Možda treba da ga promenimo, moglo bi biti opasno.
- Odvešću ga kod mehaničara. - Hvala, tatice.
Pričala sam s Lizom, rekla je da njeni
imaju "time-share" u Kortini, tamo provode Božić.
Napunila mi je glavu, možemo i mi da idemo?
Ne, dušo. Tata voli Umbriju.
U najboljem slučaju, Abetone.
Pitaj za informacije, možda i mi uzmemo.
Ozbiljno? Kad bismo...
Slušaj, nisam uveren za univerzitet koji si odabrala.
Šta to znači?
Ne znam, izgledaju malo previše umišljeno,
prestrogo, previše pravila.
Možda nećeš izdržati.
Šališ se, zar ne?
Ne, sećam se kada sam ja išao tamo.
Deca iz državne škole su nas ismevala, zabavljali su se, a mi...
Mama, kažem ti. Ako ne idem tamo, ostajem kod kuće.
Šta si očekivao?
Pravo si razočaranje.
To je bila samo ideja, dušo.
Dušo, daj. Tata se šalio.
Šalio sam se.
Tata!
Tata, gde si?
Tata!
Tata...
Gde ti je puška?
Ne znam, izgubio sam je.
Izgubio si pušku?
Misliš da je dobro izgubiti pušku?
Pogledaj me!
Znaš li šta to znači?
Ne mogu ti verovati.
Nisi pouzdan.
Idi da je tražiš.
Nećeš mi pomoći da je nađem?
Nisam je ja izgubio.
Sada?
Ispunio sam današnju kvotu.
Stavi u sef, neće biti zabeleženo do kraja meseca.
- Od kada? - Nova pravila s vrha.
Najmlađi brat sreo je čoveka koji je rekao:
"Zar ne bi hteo da budeš krojač?"
Mladić je bio uveren i naučio je zanat od osnova.
Na odlasku, čovek mu je dao iglu i rekao:
"S ovim, možeš zašiti bilo šta,
bilo da je meko poput jajeta ili tvrdo poput čelika."
Donela sam ti gvožđe.
I malo voća.
Pomozi mi.
Pođi sa mnom.
Odvratna sam.
Kao kit sam.
To nije istina.
Divna si.
Hajde, Penka.
Skoro je gotovo.
I onda?
Šta onda?
Dobićeš svoj novac.
Možeš s njim da radiš šta hoćeš.
Onda će život biti kao i nekad.
Stalno se tucati.
Ne moraš se vratiti tom životu.
Imaš izbora.
Možda će biti crno.
Ili kinesko.
Ne znam šta će biti.
Ali posle porođaja, vratiću se starom životu.
Samo hoćeš da me naljutiš.
Hajde, jedi.
Penka, zašto se tako ponašaš?
Neću jesti to sranje.
Zašto ne nađeš muškarca i imaš dete s njim?
Kakav problem imaš s muškarcima?
Jesi lezbijka?
Dođi.
Onda dođi.
Liži me.
Prestani, Penka. Prestani.
Daj mi cigaretu.
- Ne možeš. - Ne možeš.
Ne možeš, ne možeš,
ne možeš, ne možeš ništa.
Daj mi cigaretu!
Slušaj, Penka...
Otići ću i doneti ti šta god hoćeš.
Reci mi šta hoćeš i doneću ti, ali ne cigarete, u redu?
Nećeš mi ti govoriti šta da radim.
Hoću da zapalim.
Daj mi cigaretu!
Ne možeš pušiti, to je loše za bebu, dobro?
Gubi se!
- Smiri se. - Hoću da odem.
- Smiri se. - Hoću da idem kući.
Smiri se!
Šta je bilo, Penka?
Šta je bilo?
Diši. Pokušaj da dišeš, dobro?
Zovi hitnu!
- Pokušaj da dišeš, u redu? - Hoću u bolnicu!
Pokušaj da dišeš, zvaću nekoga.
- Hoću da idem u bolnicu! - Smiri se.
Hoću da idem u bolnicu!
Hoću da idem...
Gde si bio ceo dan?
Moraš potpisati isporuke, autorizovati isplate.
Zašto se ne javiš?
Kada se javim, spuste slušalicu.
Od jutros.
Rekao si da smišljam ideje za novu kancelariju, ali ne razgovaramo.
Da li se nešto dogodilo?
Znaš da mi možeš reći.
Sada moram tebi da se pravdam?
To se ne radi tako!
Bilo je preliminarno, jebote!
Bilo je...
Dobro, dobro!
Zajebavaš se? Ignorišeš me, ne odgovaraš, praviš se glup.
Dugovi se moraju platiti.
Ili ću sledeće nedelje uzeti zastupništvo, u redu?
Jasno ili ne?
- Dobro? - Dobro.
Četvrti brat sreo je čoveka koji je rekao:
"Dođi sa mnom i nauči da budeš lopov."
"Neću", odgovorio je, "to nije pošten zanat."
"Ne boj se", odgovorio je čovek,
"naučiću te da uzmeš samo ono što niko drugi ne može
i niko te neće otkriti."
Za donaciju.
Donacija? Morate koristiti zvanične kanale.
- Ali pitali ste me... - Nisam vas ništa pitao.
Samo sam hteo da pomognem,
ali smatram da ste vi taj
koji ne može da spava noću ili još gore,
ko razgovara sa drugima.
Molim vas, imam druge sastanke.
I ponesite to sa sobom.
Ne...
Uzećete ovu kovertu i staviti je u džep.
Šta je ovo?
Vi to meni pretite?
Uzmi tu jebenu kovertu, govno jedno.
Ne mogu da verujem.
Ne mogu da dočekam da kažem Lizi, umreće od zavisti.
Dušo!
Čekaj.
Nema više škripanja.
Šta sam ti rekla?
Ljubav uvek sve pobedi.
Dao si joj divan poklon za Božić.
Kako je Linda?
Dobro.
A Ðinerva?
Dobro, zašto?
Ne, ništa.
Samo razmišljam o brigama sa decom tih godina.
Šta čekamo?
Grof Maskanji je zainteresovan,
zna da je u boljem položaju i nudi manje od tržišne vrednosti.
- Koliko manje? - Molim vas, sedite.
Kako bi vam rekao detalje.
Šta ti radiš ovde?
Jesi li video duha?
Budući da sam živ, hoću svoj deo.
- Jesi li dobro? - Jesam, ali zašto me nisi nazvao?
Silvija, je li ovo tvoje delo?
Ko zna zašto si se predomislio,
ali sam te pitao jesi li siguran da ne želiš ništa.
Izvinite, gospodine, ovo nije ispravno.
Vaš brat nije potpisao da se odriče.
Shodno tome, ima pravo na svoj deo.
I, koliko je Maskanji ponudio?
Uzevši u obzir da se mora raditi obnova...
Koliko?
Milion evra.
Ali kad bi agencija imala više vremena,
mogao bi ponuditi 1,2 ili 1,3 miliona.
To bi bilo 50.000 evra više svakome.
Što se mene tiče, ponuda je dobra.
Mrvice, proklete i brze.
I meni odgovara.
Maskanji je uvek bio govno.
Nešto nas je naučio.
Nikada se nemoj zadovoljiti.
I?
Dobili smo siću, ali sumnjam da će nam promeniti živote
ili lovačku družinu, ovde u šumi.
Ko ubije najveću lovinu, uzima sve.
Koja je svrha?
Vodim usran život, hteo bih da imam milion u džepu.
Ja sam za.
Šta vi pričate?
Prijatno vam veče.
Kad je vreme prošlo, braća su se vratila ocu,
koji je, uzrujan, rekao:
"Zmaj je oteo princezu.
Oslobodite je i pokažite svima šta ste naučili."
Brat astronom je pogledao u svoj teleskop:
"Eno je, vidim princezu zatočenu na grebenu."
I sva četvorica su krenula da je spasu.
Izabrali su me!
Slušaj, slušaj pažljivo.
Moj agent je poslao demo produkciji i pogodi šta?
Izabrali su me za mjuzikl. Izabrali su mene, jebote!
Uspela sam!
Biće love.
Večeras slavimo, nema izgovora! Ne prihvatam izgovore, u redu?
Hvala ti, ljubavi moja, hvala ti!
Šta se događa?
Centrala je poslala inspektore u svaku podružnicu.
Izgleda, kada hoće da nas kupe, Francuzi postanu cepidlake.
Nešto nije u redu?
Ne znam, reći će nam. Hoće da razgovaraju sa svima.
Baldoni je unutra pola sata.
Možda će ga ovaj put šutnuti u guzicu? -Nadajmo se!
Model je iz 2012, ali lično garantujem.
Lično znam vlasnika i pazio ga je bolje nego rođenog sina.
Oprezno!
Izvinite, u pravu ste, izvinjavam se.
Izvinite.
Penka? Vratila sam se.
Penka?
NE ZASLUŽUJEŠ BEBU, NARKOMANKO
Jeste li videli trudnicu?
Više ne mogu da podnesem tu drolju.
Jesi videla kako se pozdravila? Misli da je kul.
Kul? S nekim starim tipom je.
Kučka je i peva u falšu.
Samo neka me pogleda... Samo jednom.
Gurnuću joj mikrofon u grlo. Možeš biti sigurna.
Gde si krenula? Vraćaj se kući!
Hoćeš li da se vratiš u svoju zemlju? Bez novca, bez ičega?
Takva da putuješ 30 sati?
Odlazi! Gora si od mene.
Odvratna si.
Vidi, Penka.
Vidi!
Jesam sad manje odvratna? Je li sad u redu?
Imamo dogovor.
Delimo isti život.
Usran život!
Sve je sranje.
Mislila sam da ćeš dati lep život mojoj bebi,
ali si ti gora od mene!
Htela si da pobaciš kada sam te upoznala.
Penka, molim te.
Skoro smo stigli do cilja, ne možeš me sad ostaviti, molim te.
Penka, molim te.
Prekasno je.
Daću ti više novca.
Daću ti sve. Sve što imam.
Koliko?
Dvostruko.
Bila si tako dobra.
Hvala ti.
- Kako je bilo? - Fantastično!
Trebalo bi da se vratiš na bis.
- Da. - Idi, razvali!
- Vrati se na pozornicu. - Idi!
Idi!
Hej, ne dolazi ovamo!
Nisam ništa rekla jer si bio totalno odsutan,
ali je Sara istražila
i našla je kuću u Kortini odmah pored njihove.
Malo je veća, ali bolje da je prostranija, zar ne?
I nisam ti rekla, moja porodica dolazi na božićnu večeru.
Zvala sam Rodolfa da kuva,
onog ličnog kuvara kog smo videli, sećaš se?
Možda bi trebalo da uzmem advokata.
Znala sam.
Problemi s nasleđem.
Suzana se obratila Gvaltieriju,
skuplji je, ali je najbolji za nasledstva.
Firma radi neke provere.
Ispitaće me sutra.
10.000 evra nedostaje, ja sam ih uzeo.
Dao sam ih dekanu
kako bi nam ćerka upala na jebeni fakultet koji ne mogu da priuštim.
Grešiš.
Možemo da priuštimo to i mnogo više.
Sutra ćeš otići tamo
i vratiti novac uz izgovor.
Ti jebeno ništa ne razumeš.
Nemam više taj novac.
Potrošio sam ga na tvoja krzna, kreme, tretmane,
odmore na ekskluzivnim mestima, lustere,
jebeni auto koji škripi, pa onda više ne škripi.
Nemam novca za Kortinu,
za školarinu,
niti za ličnog kuvara Rodolfa!
Slušaš li? Razumeš li sada?
Kurvo!
Ja sam. Pričao sam sa Silvijom.
Imaćemo lov.
Grof Maskanji će preuzeti posed
za tačno mesec dana.
U međuvremenu, vi ćete očistiti vilu
od svih porodičnih predmeta:
slike, nameštaj, lovački trofeji i šta sve ne.
Skoro sam zaboravio...
Grof Maskanji insistira.
Ne želi ništa više od onoga što je kupio.
I ne želi da vas vidi.
Rado ćemo mu udovoljiti.
Mogu li vas ispratiti?
Nema potrebe, znam put.
Srećno.
Kada su četvorica stigla do grebena gde je bio zmaj,
brat lopov je vešto oslobodio princezu
i srećno su se uputili prema moru.
MAMA TATA
50 BAJKI BRAĆE GRIM
ČETIRI VEŠTA BRATA
Ali dok su se vraćali, zmaj ih je napao
i spuštao se prema čamcu
kad je brat lovac uperio pušku
pucao mu u srce i ubio ga.
Ali im je zmaj u padu uništio čamac.
Jedan, dva, tri, četiri, pet,
šest, sedam, osam, devet, deset,
11, 12, 13, 14 ,
15, 16, 17,
18 i 20!
Ko se nije skrio - magarac bio!
Odvedi sestru.
Požuri!
Divlja svinja je ušla.
Pomozi mi.
Pokreni se.
Pomeri se! Idi!
Jesi li gladan?
Hoćeš li jesti s nama ili ne?
Božić je.
Jesi li našao testeninu?
Video sam nešto na trećoj polici.
Našla sam!
Imam sosa u tegli. Šta kažete?
Od Izide su.
Ta veštica, sigurno ih je začinila acetonom.
Zbog nestalog nasledstva,
zla domaćica Izida ubila je,
zlim okom i zecom u sosu od acetona,
oronulog Anton Ðorđa Rozati Federičija.
Ne sećam se da si tako loše kuvao.
Da kuvam dobro, kakav bi bio ishod.
Bolje od moje pite s jagodama i zecom.
Fazan, bio je fazan.
- Ko je pogodio fazana? - Onaj koji nikad nije promašio.
Mislim da se ne sećam da pucam.
Ako ti nije do toga, samo nam daj ček.
Puška na rame i setićeš se.
Provela sam život pokušavajući da zaboravim.
Srećan Božić, momci.
Sve najbolje.
Srećan Božić.
Pošto su popravili čamac,
braća su se s princezom vratila u luku.
Kralj je bio toliko srećan
da je svoje kraljevstvo podelio na četiri jednaka dela
i svakom bratu dao po deo.
To je to.
Ako pobedim, možeš zadržati svoj deo.
To je Maskanji, zar ne?
Opet Maskanji? Molim te.
Od samog spomena njegovog imena oči ti se zasjaje.
O čemu pričaš?
Nije Maskanji, nije niko.
Zašto bi žena napustila porodicu ako ne zbog drugog muškarca?
Misli na našu decu.
Porodica mora ostati zajedno.
Ako ne zbog mene, onda zbog njih.
Oni su razlog zbog kog se ovo mora završiti.
To nema smisla.
Ne razgovaramo, nemamo šta da kažemo jedno drugom.
Čak ni ne spavamo u istom krevetu.
Uništavamo jedno drugo.
To nije ono što im želim.
Nemoj mi ih oduzeti.
Nemoj mi ih oduzeti, molim te. Potrebni su mi.
Možeš ih videti kad god poželiš.
Molim te...
Mi smo krivi...
Ne, ne...
Matija...
Matija!
Matija, nismo mi krivi.
Silvija.
Skloni se od njega.
Skloni se, Silvija.
To je bila nesreća.
- Skloni se. - Nisam htela...
Nisam htela!
Šta radiš?
Ono zbog čega smo došli ovde.
Jednu stvar koju su nas naučili.
Daj mi svoj.
Daj mi i svoj.
Možda je bila nesreća, možda nije.
Uvek si bila naivna.
Nemoj pucati!
Bila je nesreća!
Nemoj pucati!
Ne!
U redu, Ðorđo.
U redu.
Pobedio si.
Uzmi novac.
Uzmi sve.
Neću ništa.
Neću više da bežim.
Bežim celog svog života.
Nismo kao on.
Grešiš.
Ja sam isti kao on.
I sva četvorica su živela srećno do kraja života.
Sad je dosta, deco.
Laku noć.
MEDIATRANSLATIONS.