Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Едно...
Две...
Три...
Четири...
Пет...
Шест...
Седем...
Осем...
Девет...
Десет...
Единайсет...
Имало едно време един беден човек, който имал четирима синове.
Когато пораснали, той им казал:
"Време е да си вървите, нямам на какво повече да ви науча.
Идете в чужди земи, научете занаят и си създайте положение".
Шестнайсет...
Седемнайсет...
Осемнайсет...
Деветнайсет...
Двайсет! Кой пред мен, кой зад мен,
кой от двете ми страни, три пъти подред жуми!
Л О В Ъ Т
Четиримата братя се сбогували с баща си и напуснали града.
Както когато чуваш гласа си на запис.
Твоят глас е, но сякаш е на непознат човек.
Опитам ли да се изчистя, не се разпознавам.
Не съм аз, сякаш не съм родена за това,
сякаш не е в природата ми.
Затова разбрах, че не можем да спрем,
само се преструваме, не можем да се променим.
Ние сме резултат от преживяното и от родителите си.
- Какви ги дрънка? - Силвия!
Клаудия, благодаря, че сподели чувствата си.
- Силвия, с какво не си съгласна? - Никой не решава вместо нас.
Това е просто начин да успокоим съвестта си.
Ние сами градим живота си.
Това, което сме, е и резултат от преживяното.
Не е точно така.
Силата на човека е да се преражда като нов индивид,
откъснат от всичко.
Всеки си има минало, което трябва да приеме.
Какво има в твоето минало, Силвия? Сподели, затова сме тук.
Днес стават 125 дни, откакто не се дрогирам.
Чувствам се много добре.
Никога не е късно да си това, което искаш.
А ти каква искаш да бъдеш?
Чакам бебе.
Задвижване на всички колела и осемстепенна скоростна кутия.
Не може ли да затворим? Кучешки студ е.
Защо да затварям? Няма да чуваш двигателя.
- Чуваш ли го, Маркези? - Чувам, чувам.
Мощността е увеличена до 450 коня.
От нула до сто за 3,5 секунди. Знаеш, че я карам.
Понякога на магистралата карам с 300, а не ги усещам!
- Колко са пътните такси? - Кой изобщо мисли за това?
Трябва да мисля, Лука. Не мога, наистина...
- Ако имах твоите фабрики... - Някога, да...
Сега съм затънал в дългове. Хората не получават пари от месеци.
Не мога да се появя с такава кола. Ще говорим догодина.
Карло, жена ти те заряза след 30 години брак, нали така?
Запитай се защо, вместо да изпадаш в параноя!
Как си представяш на тази възраст да направя такава глупост?
Ще е глупост, ако не го направиш!
Животът трябва да се живее! Но сега...
- Как мина с Маркези? - Загубих 62-60.
Но му пробутах поршето. Да го отпразнуваме!
- Да поръчам ли една бутилка от бара? - Не, ще пийнем навън.
900 кв. м на 10 минути от центъра!
Това може да е приемна. Ти се погрижи.
Твоят офис ще е там, а моят - срещу витрината.
Ще се поберат поне 30 коли.
Не сме готови за такъв скок!
Никога не сме готови, просто скачаме. Отваряме ли го?
Една глътка набързо. Вкъщи ме чакат.
- Извинявай. - Това е на късмет.
Не ми се говори!
- Гладна ли си? - Не.
Трябва да хапнеш. Ще поръчам пица.
Казах ти, не съм гладна!
Чаках три часа. Започнах да пея, а те ме прекъснаха и ме отпратиха.
- Нищо ли не казаха? - Нищо, сякаш съм никой.
Искам да видя коя ще вземат. Сигурно ще е някоя с връзки.
А майка ти?
Наистина ли не познаваш никого? В работата срещаш толкова хора.
- Аз съм артист. - Ами аз? Певците не са ли артисти?
Не познавам певци, не познавам тази среда.
- Не се нервирай! Днес аз съм нервна. - Не съм изнервен, Памела.
Но ми е неприятно, защото си се предала.
Ако вярваш, пей, дори да трябва да пееш сама вкъщи.
Оплакваш се от протежетата, но и ти търсиш връзки. По дяволите!
Вярно, в провинцията сме,
но имаме високи академични стандарти.
Изравнихме се с нивото на Милано, на Рим...
Чух, че премиерът е учил тук.
Предишният също следва при нас.
Философи, журналисти, известни магистрати.
Вижте, г-н Розати, "ексклузивен" не е обидна дума.
Нека не се заблуждаваме.
Това не е и не трябва да бъде университет за всички.
Това ни отличава от другите.
Е? Впечатлих ли ви?
Още по мое време беше добър университет...
Значи разбирате изискването за дарение към кандидатите.
Възможно най-скоро ще представя документите.
Знаете ли, много приличате на него.
На баща си.
Не се притеснявайте, дълго време баща ви ни финансираше.
А вие изглежда имате същия характер.
Това е хубаво. Децата трябва да приличат на добрите родители.
Извинявайте, още от дете получавам кръвоизливи...
Имате ли нужда от помощ?
Не, благодаря.
Дъщеря ми много ще се зарадва.
- Скъпа? Всичко наред ли е? - Кажи, как мина?
Всичко е както някога...
Ще я приемат ли, или не?
Мисля, че да.
- Каза ли им кой е баща ти? - Разбира се, че им казах.
Но нямаше нужда, той сам заговори за него.
- Значи мога да й кажа? - Не, не! Чакай, чакай. Линда!
- Ало? - Не те чувам.
- Ало? - Ще полеем ли печелившата сделка?
Твоят приятел Нило направо ти подарява този склад.
Ало?
Кога?
Като се разделили с баща си, братята стигнали до кръстопът,
който водел до четири различни страни.
Най-големият казал: "Трябва да се разделим .
Но точно след четири години ще се срещнем тук.
А дотогава ще се опитаме да натрупаме богатство".
Все пак да направим церемония.
Не. Ще уважим волята му. Ще го погребем и нищо повече.
Нищо помпозно, поне поклонение в църква.
Искаш и мъртъв да го вбесиш?
Здравейте. Съжалявам, забавих се.
Разхубавила си се.
Да, понапълняла си малко.
- Миналата седмица те видях в мола. - Защо не ми се обади?
Ти бързаше.
Радвам се, че се събрахме.
- Видяхте ли го вече? - Не. По-добре не.
Добре дошла, Силвия. Искрени съболезнования.
Благодаря.
Г-жа Изиде го е намерила сутринта.
И веднага ми се обади.
Искрено съжалявам. Беше толкова силен и борбен...
Утеха е поне, че живя дълго.
Моля, заповядайте.
Хайде, да приключваме по-бързо.
Трябва да го направим.
Всичко наред ли е?
Ще изляза малко на въздух.
Запалката винаги е почти празна.
Ти си Силвия, нали?
Матиа ми е говорил много за теб. Мисля, че си му любимка.
Всичко наред ли е?
Дишай дълбоко. От тук, от диафрагмата.
И аз съм много емоционална. Обясниха ми да дишам така.
По-добре ли си?
- Аз съм Памела. - Казах да чакаш в колата.
Исках да се запозная със сестра ти. И аз загубих баща си. Разбирам те.
Остави ни, това засяга семейството. Не се бъркай.
Благодаря.
Не мога да вляза в онази стая. Не искам да виждам лицето му.
Кога за последно се чу с него?
Обади ми се преди две години, за да пита за теб.
И ти какво му каза?
Днес приключваме всичко и всеки продължава по пътя си.
Вече сме зрели хора.
И ти си любимият ми брат.
Само мен успяваше да откриеш, когато играехме на криеница.
Какво е това там?
- Какво виждаш там? - Нашата къща.
Тази къща е нашето семейство.
Това сме ние, всички заедно.
Това е нашето убежище.
Но трябва да го пазим.
От глиганите, които влизат вътре?
И от онези, които са навън.
Ела насам.
Чакай... Готова ли си?
Стреляй!
- А какво е станало с парите? - Бяха кредити,
отпуснати заради контакти, а не заради имоти.
- Нищо ли не ни остава? - Само този имот.
- А борсовите инвестиции? - Потънаха през 2008 г.
След банкрута на "Лемън Брадърс".
- Негодник! - Въздържайте се, моля ви.
Баща ви винаги ви е подкрепял финансово.
- Изми си съвестта. - Нищо не съм му искал.
- Заряза ни на улицата. - Аз превеждах парите на ваше име.
Баща ви щеше да се радва, ако поне един от вас
беше останал да работи в семейната фирма.
Не говорете за неща, които не знаете.
Типичният театрален обрат за татко!
Аз имам нужда от тези пари.
- И не за каквото си мислите. - Никой нищо не си е помислил.
Джорджо, хвърли едно око. Това ти е работата.
Ако проверим всички инвестиции,
ще открием откъде са изтекли парите.
- Аз работя с цифри. - Проверете, щом искате. Вземете.
Ето цифрите. Както и да ги гледате, остава ви само този имот.
Тогава да го продадем.
Най-разумно е да изчакате, пазарът не е благоприятен.
Граф Маскани е хвърлил око на вилата от 30 години.
Който мълчи, е съгласен, нали?
- А ти? - Не искам нищо от никого.
- Това е и твой дом. - Може ли да се откажа от своя дял?
Разбира се, това е ваше право.
Нищо ли няма да кажете?
- Сигурен ли си? - Нищо не ми трябва.
Глиган. Беше само някакъв глиган.
Госпожице! Карайте, моля ви!
Пенка? Донесох вечеря.
Какво правиш?
Влизай вътре.
Кой ти даде това? Кой ти го даде?
Изпи ли? Отговори ми! Изпи ли?
Уличница!
Отвори! Отвори проклетата врата!
Как се чувстваш отвън? Сега решавам аз!
Как се чувстваш? На улицата, под дъжда, без нищо?
- Пенка, отвори! - Ти мисли с пари купува всичко?
Отвори! Пенка!
Отвори проклетата врата!
Отвори!
Съжалявам, Пенка.
Уплаших се.
Днес почина баща ми.
Остави ми малко пари.
Исках да ти го кажа на вечеря.
Купих китайска храна, знам, че обичаш.
Отвори вратата, моля те.
Отвори вратата.
Гладна съм. И искам да поспя.
Глиган...
Беше глиган, миличка.
Какво казва винаги мама? Какво?
Всичко е наред!
Татко!
Вратата на балкона е отворена. Може да избяга.
Извикай подкрепления!
Здрасти, Нило. Искам да те помоля нещо.
При мен всичко се обърка.
Не знам дали си чул за баща ми.
Беше само предварителен договор...
Сега ли?
Щом се разделили, един от братята срещнал един човек,
който го научил на изкуството на лова
и той станал много добър ловец.
Човекът му дал ловна пушка и му казал:
"С това всеки изстрел ще е точен.
Всичко, в което се прицелиш, ще го улучиш".
- Знаеш ли къде е Нило? - Кой?
- Нищо ли няма да пиеш? - Имаш гости, можеше да отложим.
Пийни нещо, забавлявай се!
- Добре ме върза! - Аз ли? Не! Потвърждавам всичко.
Мислех, че имам повече пари в брой.
- Трябват ми четири месеца. - Какъв шамар ми удари само!
- Спокойно, всичко ще оправим. - Наистина ли?
Спокойно, всичко ще се оправи. Ела с мен.
Сядай.
Отдавна не съм играл. Дори не помня как се играе.
Хайде, ще си спомниш.
Не, по-добре не.
Не разбрах. Искаш ли си чека, или не?
Да се обзаложим ли, че ще го улуча?
Само глупаците залагат.
Матиа!
Ало?
Да, момент. Матиа!
- Не ме ли чуваш? - Да.
Агентът ти е.
Току що приключих. Тъкмо щях да ти звънна.
Как така вече няма нужда?
Всичко е платено. Какво значи вече няма нужда?
Предварително плащане, да.
Вземи 10 процента и реши проблема.
Как така вече не я искат?
Дори тези, които правя за...
Може ли аз да говоря с тях?
Искаш да те убият ли?
Ти малоумен ли си?
Не се излиза така внезапно.
Винаги предупреждавай другарите си!
- Разбра ли? - Да.
Можеше да те убия!
Ако не можеш да тичаш, поне се научи да слагаш капани.
Може да не се прибираш вкъщи, ако не успееш.
Вторият брат срещнал един човек, който му казал:
"Ела с мен, ще станеш астроном.
Няма нищо по-добро. Нищо няма да остане скрито от теб".
Вторият брат приел, а човекът му дал телескоп и казал:
"С това ще виждаш какво става на земята и на небето
и нищо няма да остане скрито от теб".
Ало?
Матиа, чуваш ли ме?
Какво става?
Матиа, какво става? Къде си?
Какво става, Матиа? Чуваш ли ме?
Матиа, кажи ми къде си!
Матиа!
- Да, кажи. - Чувал ли си Матиа?
- Говорил ли си с Матиа? - Не. Защо?
- Звънна, беше странен. - Чаках да се обади за вилата.
- Да кажем на нотариуса, че бързаме. - Лука, говоря за Матиа!
- Разбрах. Звънни му. - Опитах, не отговаря.
Щом не отговаря на теб, едва ли ще вдигне на мен!
- Господин Розати Федеричи? - Да.
Ректорът ви очаква.
Имотният статус не е какъвто очаквах.
Изискванията ни са строги.
Кажете ми, как да приема молбата ви за приемане?
Имам сигурна работа, г-н директор.
Мога да получа всякакъв кредит.
Вие сте чиновник. За какво изобщо говорим?
Разбира се, така е...
Обявих за продажба един семеен имот.
Скоро финансовото ми състояние ще се промени.
Искам това място за дъщеря си.
Какво да направя? Ако приема молбата на дъщеря ви,
ще е нечестно спрямо някого, който има повече право.
Това е като да ми върнете услуга.
Баща ми ви финансираше.
Баща ви ни подкрепяше само заради данъчните облекчения.
Чуйте ме, г-н Розати Федеричи...
Той не правеше нищо безвъзмездно.
Въпреки това...
Вероятно...
Може да намерим някакво решение.
Ако... и вие направите едно малко дарение.
Да кажем 10 000 евро.
Така ще мога да убедя борда на директорите.
"Дарение", разбира се...
- Изглежда не ме разбрахте... - Не, не.
Много добре ви разбрах.
Образованието на дъщеря ми зависи от човек, който иска подкуп.
Така ли учите студентите си как се живее?
Как да си проправиш път?
Така правите. Нали?
Като се заинатиш, сякаш говоря със слабоумен.
Какво ли ти пука? Ти си живееш в твоя свят,
а аз, глупачката, още се изненадвам!
- Казах да помислим и за универ... - За кой? За държавния?
Какво му е на държавния университет?
Мисля, че трябва да бъдем реалисти.
По дяволите!
- Ти ще й го кажеш! - Чакай малко, моля те.
Скъпа!
- Донеси салатата. - Добре.
Да сядаме.
- Закъсня. - Тъпата кола издава някакъв шум.
Скърца и ме плаши.
Трябва да я сменим, може да е опасно.
- Спокойно, ще я закарам на сервиз. - Благодаря, татко.
Лиза каза, че родителите й са наели вила в Кортина.
Ще прекарат Коледа там.
- Наду ми главата. Да отидем и ние? - Татко ти предпочита Умбрия.
- Най-много да отидем в Абетоне. - Може и ние да наемем вила там.
Наистина ли? Ще е чудесно!
Не съм сигурен, че си избрала добър университет.
В смисъл?
Всичко ми се струва откачено, прекалено педантично.
Имат много правила. Не знам дали ще се справиш.
Шегуваш ли се?
Не се шегувам. Помня, когато аз учех там.
В държавния университет се забавляваха, а ние зубрехме.
Мамо, ако не уча в университета, който искам, ще си стоя вкъщи.
Ти какво очакваше?
- Толкова си жалък. - Скъпа, казах го просто така!
- Скъпа, татко се шегуваше. - Пошегувах се.
Татко! Татко!
Татко, къде си?
Татко!
Татко...
Къде ти е пушката?
Не знам. Загубих я.
Загубил си пушката?
Мислиш ли, че е хубаво да си загубиш пушката?
Погледни ме! Знаеш ли какво значи това?
Значи, че не мога да ти имам доверие.
Не може да ти се има доверие.
Върви да я намериш.
Няма ли да я потърсим заедно?
Не съм я загубил аз.
По това време? За днес вече приключих.
Сложи ги в сейфа. Ще осчетоводяват към края на месеца.
- Кога го решиха? - Нови нареждания от горе.
Малкият брат срещнал един човек, който му предложил да стане шивач.
Младежът се съгласил и научил занаята от самото начало.
Като си тръгвал, човекът му дал една игла и казал:
"С това може да зашиеш всичко,
било то меко като яйце, или твърдо като стомана".
Донесох ти ютията. И малко плодове.
Помогни ми.
Ела...
Отвратителна съм. Приличам на кит.
Не е вярно, много си хубава.
Дръж се, остана малко.
- А после? - Какво после?
Ще си получиш парите и ще правиш каквото искаш.
Ще се върна към предишния си живот. Само чукане.
Не си длъжна, можеш да избираш.
Може да се роди черно. Или пък да се роди китайче?
Не знам какво ще се роди.
Но знам, че после ще се върна към предишния си живот.
Казваш го, за да ме дразниш.
Хайде, хапни.
- Пенка, защо се държиш така? - Няма да ям тази гадост.
Защо не си намериш мъж да ти направи едно дете?
Какви проблеми имаш с мъжете?
Ти лесбийка?
Ела насам.
Казах ти, ела.
- Искам да ме лижеш. - Стига, Пенка. Престани!
- Дай ми цигара... - Не може да пушиш.
Не може... Не може, не може. Нищо не може!
Дай ми цигара!
Чуй ме, Пенка. Сега ще изляза.
Ще ти намеря каквото искаш. Кажи какво и ще ти донеса.
- Но никакви цигари, ясно? - Не ми казвай какво да правя!
Искам да пуша! Дай ми цигара!
Не може да пушиш! Вредиш на бебето, разбра ли?
- Махай се! Махай се! - Успокой се.
- Искам да си вървя. - Успокой се.
- Искам да си отида вкъщи. - Успокой се!
Какво ти е?
Какво ти стана? Дишай. Опитай се да дишаш!
- Извикай линейка! - Дишай.
- Искам да отида в болница. - Опитай се да дишаш...
- Искам да отида в болница! - Успокой се...
Искам да отида в болница...
Цял ден те търся. Не са подписани доставките, плащанията...
- Защо не вдигаш? - Звънят,
а като вдигна, ми затварят. Цяла сутрин е така.
Искаше да нахвърлям идеи за офиса.
Но не сме говорили. Станало ли е нещо?
На мен можеш да ми кажеш.
Искаш да се оправдавам пред теб?
Да знаеш, че така няма да стане!
Беше предварителна уговорка! Само предварителна...
Добре, добре! Стига!
Не отговаряш на телефона, криеш се...
Дълговете се плащат.
Ако не платиш до другата седмица, ще ти взема автосалона.
- Ясно ли е? Разбра ли? - Добре.
Четвъртият брат срещнал един човек, който казал:
"Ела с мен, научи се да крадеш".
"Не, отговорил той, това не е почтен занаят."
"Не се бой, казал човекът,
ще те науча да вземаш само онова, което другите не могат.
Така никой няма да те разкрие."
За дарението.
Искате да направите дарение? Направете го официално.
- Вие сам поискахте... - Нищо не съм искал.
Опитах се да ви помогна,
но явно вие сте от онези, които после не могат да спят,
или по-лошо, ще кажете на някого.
Ако обичате, имам и други срещи.
И си вземете плика.
Не! Сега ще вземете плика и ще го приберете в джоба си.
Какво правите? Заплашвате ли ме?
Вземи проклетия плик, нещастнико!
Не мога да повярвам!
Ще кажа на Лиза. Ще позеленее от яд.
Скъпа!
Почакай!
Вече не скърца.
Какво ти казах? С любов получаваш всичко.
Направи й прекрасен коледен подарък.
- Как е Линда? - Добре е.
- А Джиневра как е? - Добре е. Защо?
Просто питам.
Мислех си колко грижи създават децата на тази възраст.
- Какво чакаме? - Граф Маскани още има интерес.
Но понеже е в силна позиция, предлага по-малко от пазарната цена.
- Колко по-малко? - Седнете, ще ви кажа подробностите.
А ти какво правиш тук?
Сякаш си видял призрак.
Но понеже още съм жив, си искам своя дял.
- Ти добре ли си? - Да. Но защо не ми се обади?
Силвия, това твое дело ли е?
Матиа, не знам защо си променил намеренията си, но те попитах,
- а ти каза, че не искаш нищо. - Това не е коректно.
Брат ви не е подписал, че се отказва.
Следователно има право върху своя дял.
Колко предложи Маскани?
Тъй като са нужни ремотни работи...
- Колко? - Един милион евро.
Но ако агенцията има повече време, може да стигне до 1,2-1,3 млн.
По 50 000 повече на човек.
Аз съм съгласна с офертата на Маскани.
Жалки трохи, но веднага.
- И аз съм съгласен. - Маскани винаги е бил отрепка.
Все пак ни е научил на нещо. Да не се задоволяваме с малко.
Получихме трохи, а това няма да промени живота ни.
Или може да направим ловна хайка. Тук, в гората.
Който убие най-големия глиган, ще вземе всичко.
И какъв е смисълът?
Ако ще го живея този жалък живот, предпочитам да имам един милион.
- Аз съм съгласен. - Какво говориш?
Желая ви приятна вечер.
След определеното време
братята се върнали при баща си, който развълнуван им казал:
"Принцесата е отвлечена от змей!
Освободете я и покажете на всички какво сте научили ".
Братът астроном погледнал в телескопа.
"Ето я, принцесата е затворена на една скала!"
Тогава четиримата отплавали, за да я спасят.
Взеха ме! Взеха ме, взеха ме...
Агентът ми е изпратил демозапис на една чужда продукция.
Познай! Взели са ме за един мюзикъл! Избрали са мен!
Успях! Мама направо откачи.
Довечера ще празнуваме!
Не приемам извинения. Благодаря ти, любов моя! Благодаря.
- Какво става? - Централата изпрати инспектори.
Някакви французи ще ни купуват и изведнъж са се заяли.
- Нещо не е наред ли? - Знам ли, ще кажат.
Искат да говорят с всички. Балдони е вътре от половин час.
- Дано този път му сритат задника. - Ще ти се.
Моделът е от 2012 г., но ти гарантирам,
познавам лично собственика,
грижил се е за колата повече, отколкото за сина си.
Внимавай!
Извинявай! Прав си, съжалявам.
Пенка? Прибрах се.
Пенка?
Не заслужаваш детето. Наркоманка.
Виждали ли сте една бременна жена?
Не я понасям тази мръсница. Видя ли как ме поздрави?
- Мисли се за готина. - Ходи с някакъв дъртак.
Кучка! Дори пее фалшиво.
Само да посмее да ме погледне, ще й напъхам микрофона в гърлото.
Ще види тя...
Къде си тръгнала? Къде, по дяволите?
Прибирай се! Връщаш се в твоята страна?
Без пари, без нищо? Искаш да пътуваш 30 часа?
Махай се. Ти си по-лоша и от мен. Отвратителна си!
Погледни, Пенка... Погледни! Гледай!
Сега по-малко отвратителна ли съм?
С теб се разбрахме нещо, с теб имаме един и същи живот.
Отвратителен живот. Гаден живот!
Мислех, че ти ще дадеш по-добър живот на детето ми.
- Но ти си по-зле и от мен! - Ти щеше да абортираш.
Пенка, моля те!
Почти успяхме, не ме оставяй точно сега.
Моля те, Пенка, моля те!
Късно е.
Ще ти дам още пари. Ще ти дам всичко.
Ще ти дам всичко, което имам.
- Колко? - Двойно.
- Беше невероятна! - Благодаря.
- Как се представих? - Прекрасно!
Според мен трябва да повториш. Да.
Върни се на сцената.
Давай!
Не ти казах, на вечеря беше разсеян,
но Сара е проверила.
Имаме късмет, намерила е вила в Кортина, близо до тяхната.
Малко по-голяма, но по-добре да сме на широко, отколкото на тясно.
Не ти казах, че на Коледа ще дойдат нашите и...
Извиках Родолфо да готви.
Онзи готвач, който готви по домовете. Помниш ли го?
Трябва да си намеря адвокат.
Знаех си. Проблеми с наследството.
Сузана нае Гуалтиери.
Взима доста, но е най-добрият по тези въпроси.
Във фирмата правят проверка. Утре ще ме разпитват.
От касата липсват 10 000 евро. Аз ги взех.
Дадох ги на ректора, за да приеме дъщеря ни
в онзи проклет университет, който не мога да си позволя.
Грешиш, ние можем да си позволим много повече.
Утре ще върнеш парите и ще измислиш някакво извинение.
Ти наистина нищо не разбираш!
Нямам повече пари.
Похарчих всичко за кожените ти палта, кремовете, процедурите,
за скъпите ти почивки, за полилеите ти.
За онази кола, дето скърцаше и вече не скърца.
Нямам пари за Кортина, за таксите в университета,
за готвача Родолфо, дето готви по домовете!
Разбра ли? Сега разбра ли?
Мръсница!
Аз съм. Говорих със Силвия. Съгласен съм за лова.
Граф Маскани ще влезе във владение след месец, считано от днес.
Междувременно трябва да освободите вилата
от всичко, което е на семейството.
Картини, ловни трофеи, мебели и всичко останало.
Щях да забравя. Граф Маскани настоява да знаете,
че не иска нищо освен онова, което е купил.
И не желае да се среща с вас.
Ще удовлетворим желанието му.
Да ви изпратя ли?
Няма нужда, знам пътя.
Желая ви успех.
Щом стигнали до скалата, където бил змеят,
братът крадец тайно освободил принцесата
и доволни, всички отплавали.
Но на връщане змеят ги нападнал.
И тъкмо да се качи на кораба им, братът ловец
се прицелил с пушката си, улучил го в сърцето и го убил.
Но падайки, змеят разрушил кораба им.
Едно, две, три, четири, пет,
шест, седем, осем, девет, десет,
единайсет, дванайсет, тринайсет,
четиринайсет, петнайсет,
шестнайсет, седемнайсет, осемнайсет и...
Двайсет! Кой пред мен, кой зад мен,
кой от трите ми страни, три пъти подред жуми!
Изведи сестра си от тук! Бързо!
Влязъл е глиган! Помогни ми!
Размърдай се!
Махни се от там! Махай се!
Гладен ли си?
Няма ли да хапнеш с нас?
Коледа е.
- Намерихте ли пастата? - На третия рафт имаше нещо.
Намерих я.
Има консерви със сосове. Какво ще кажете?
- Правила ги е Изиде. - Вещицата сигурно е сложила ацетон.
Заради пропиляното наследство
коварната икономка убила със зли очи и ацетон в заешкото
вече грохналия Антон Джорджо Розати Федеричи.
Бях забравил, че готвиш толкова лошо.
Представи си, ако готвех добре.
- По-добре е от моята торта със заек. - Фазан, беше фазан.
- Кой улучи фазана? - Някой, който винаги улучва.
Мисля, че дори не помня как се стреля.
Ако те е страх, остави своя чек на масата.
Щом хванеш пушката, ще си спомниш.
Цял живот се опитвам да забравя.
Честита Коледа на всички.
Честита Коледа, честита Коледа.
Братята поправили кораба и стигнали до пристанището, с принцесата.
Кралят толкова се зарадвал,
че разделил кралството си на четири равни части
и на всеки от братята подарил по една част.
Готови сме.
Ако аз спечеля, може да задържиш своята част.
- Маскани е, нали? - Стига с този Маскани, моля те!
Като му чуеш името, очите ти светват.
Какво говориш? Не е Маскани, няма никой друг.
Защо една жена ще напуска семейството си, ако няма друг мъж?
Помисли за децата!
Семейството трябва да остане заедно.
Ако не заради мен, направи го заради тях.
Точно заради тях трябва да се разделим.
Вече не разговаряме.
Нямаме какво да си кажем, вече дори не спим в едно легло.
Съсипваме се един друг.
Не искам това за тях.
Не ме оставяй!
Моля те, не ми ги отнемай! Имам нужда от тях.
Ще ги виждаш, когато поискаш.
Умолявам те!
Ние сме виновни.
Не сме виновни ние!
Силвия! Дръпни се от там.
Дръпни се, Силвия.
- Беше злополука. - Дръпни се назад.
Моля те... Не исках...
Какво правиш?
Това, за което сме дошли всички. Единственото, на което ни е научил.
Дай ми и твоя чек.
Дай ми и твоя!
Може да е било злополука, а може би не.
Винаги си била най-наивната.
Не стреляй!
Беше злополука.
Не стреляй!
Не! Не!
Добре, Джорджо...
Добре.
Ти спечели.
Вземи парите!
Вземи всичко!
Не искам нищо.
Не искам да бягам повече.
Цял живот бягах.
Ние не сме като него.
Ние не сме като него!
Грешиш. Аз съм точно като него.
И четиримата заживели сплотени, щастливи и доволни.
Достатъчно, деца. Лека нощ!
Превод ДАНИЕЛА ДОНЕВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО